УХВАЛА
15 вересня 2023 року 
м. Київ
cправа №  910/8301/21 
Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду                                                                   Огороднік К.М.

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Експо»

на рішення  Господарського суду міста Києва від 17.01.2023
та на постанову  Північного   апеляційного господарського суду від 31.07.2023 

у справі  №910/8301/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Експо»
до Національного банку України,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
про  відшкодування шкоди 499 623 824,00 грн -

В С Т А Н О В И В:
Рішенням  Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард - Експо", відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Експо» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 у справі №910/8301/21 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 у справі №910/8301/21, залишено без змін. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покладено на скаржника.

29.08.2023 через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Експо» з доданими до неї матеріалами, рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 у справі  №910/8301/21, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; скасувати  оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі  та стягнути з Національного банку України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Експо» 499 623 824,00 грн майнової шкоди. 

Клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги мотивовано тим, що  копію оскаржуваного судового рішення отримано 11.08.2023 на електронну пошту. Повний текст судового рішення оприлюднено у Єдиному державному реєстрі  судових рішень 10.08.2023.
Перевіривши касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 повний текст  якої  складено 08.08.2023 тобто останнім днем подання касаційної скарги є 28.08.2023.
Касаційну скаргу на оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції подано 29.08.2023, що свідчить про  пропуск процесуального строку.
Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
При цьому згідно із пунктом 7 частини другої, пунктом 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, яке оскаржується. Крім того, до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард-Експо» просить поновити строк на касаційне оскарження, однак до матеріалів касаційної скарги не надає доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
Суд звертає увагу скаржника, що нормами  ГПК України  не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з лише посиланням на дату оприлюдення/ознайомлення із повним текстом оскаржуваного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, долучивши до нього на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження відповідні докази.
Крім того, відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1)якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2)   якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3)   якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4)   якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами частини 3  статті 311 ГПК України  передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційний господарський суд звертає увагу скаржника, що в разі оскарження судового рішення суду на підставі пункту 3 частини другої  статті 287 ГПК України, скаржник має зазначити про відсутність такого висновку  щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а у випадку оскарження на підставі 4 частини другої  статті 287 ГПК України  зазначити підставу касаційного оскарження з урахуванням частини першої, третьої  статті 310 ГПК України.

Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи,  або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів, та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, або інші порушення норм процесуального права передбачені частиною першою  статті 310 ГПК України, то в цьому разі у касаційній скарзі має вказати пункт 4 частини другої  статті 287 ГПК України  та має бути конкретно зазначено, з вказівкою на частину першу або/та третю  статті 310 ГПК України.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених)  статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях, або наявність пунктів 3, 4 частини другої  статті 287 ГПК України.
При цьому правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.
Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.

Так, в обґрунтування своєї правової позиції скаржник  посилається на п.1 частини першої, частину другу ст. 287 ГПК України на пункти 1, 2, 3, 4 частини третьої ст.310 ГПК, частину першу, третю ст. 311 ГПК України та наводить лише цитування вказаних норм. С
каржник посилається на те, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням вимог процесуального законодавства України та внаслідок неправильного застосування норм матеріального права. Процесуальні порушення пов`язані з необгрунтованим відхиленням клопотання позивача щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (клопотання про призначення судово-економічної експертизи.)

Скаржник не вказує підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга має містити мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для касаційного оскарження судових рішень, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України.
Крім того, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Як вбачається з касаційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард-Експо» не надав доказів щодо направлення копії  касаційної скарги  іншим учасникам справи.
Неповідомлення інших учасників справи про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторінці закріплені у статті 2 ГПК України.
Відповідно до ч. 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі   ч. 2 статті 292 ГПК України.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 288, 290, 291, 292 ГПК України,  Верховний Суд,   - 

У Х В А Л И В:
1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Експо» на рішення  Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 та на постанову  Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 у справі  №910/8301/21 - залишити без руху.

2.Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард-Експо» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме:   надати суду докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 у справі  №910/8301/21; виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав); надати докази надіслання копії касаційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи.

3.Роз`яснити скаржнику у справі №910/8301/21, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду  
у складі Верховного Суду                                                                     Огороднік К.М.