ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року 
м. Київ

cправа №  921/171/17-г/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Волковицька Н. О. - головуючий, Міщенко І. С., Могил С. К., 
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу адвоката Косяк Наталії Вікторівни, представника приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича,
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 (Зварич О. В. - головуючий суддя, судді Гриців В. М., Малех І. Б.) та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 01.03.2023 (суддя Хома С. О.)
з розгляду скарги Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз"
на дії приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича у справі 
за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 
до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" 
про стягнення суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за період січень 2015 року - січень 2017 року за зобов`язаннями, що виникли на підставі договору від 20.12.2010 № 06/10-1999 в розмірі 8 290 103,10 грн, 3% річних від основного боргу у розмірі 1 054 387,38 грн за період з 01.01.2015 по 28.02.2017 включно,
1. Короткий зміст позовних вимог та судових рішень у справі
1.1. Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України") звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" (далі - ПАТ "Тернопільміськгаз") про стягнення 9 344 490,48 грн, з яких: 8 290 103,10 грн сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за період січень 2015 року-січень 2017 року за зобов`язаннями, що виникли на підставі договору від 20.12.2010 № 06/10-1999 та 1 054 387,38 грн 3 % річних від основного боргу за період з 01.01.2015 по 28.02.2017.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 29.03.2017 у справі №   921/171/17-г/16 частково задоволено позов. Стягнуто з ПАТ "Тернопільміськгаз" 8   290 103,10 грн суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів; 957 664,62 грн 3 % річних. 
На примусове виконання рішення у справі № 921/171/17-г/16 Господарський суд Тернопільської області 14.04.2017 видав накази.
12.01.2023 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Щербаков І. М. виніс постанову ВП № НОМЕР_1 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 14.04.2017 № 921/171/17-г/16.
30.01.2023 ПАТ "Тернопільміськгаз" звернулося до Господарського суду Тернопільської області зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І. М. У поданій скарзі боржник просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2023 № НОМЕР_1 та стягнути з приватного виконавця Щербакова І. М. судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 50 000 грн.
Приватний виконавець в запереченні на скаргу ПАТ "Тернопільміськгаз" просив відмовити в задоволенні скарги на дії приватного виконавця Щербакова І.М. та покласти витрати приватного виконавця на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн на скаржника ПАТ "Тернопільміськгаз".
В пункті 5 вказаних заперечень «Щодо розрахунку суми судових витрат» наведено перелік послуг, наданих замовнику відповідно до акта приймання-передачі послуг. Зазначено про те, що всього було витрачено 20 годин, з урахуванням погодинної вартості роботи адвоката, включаючи надання професійної правничої допомоги на стадії підготовки до судового розгляду та власне участь у судових засіданнях в Господарському суді Тернопільської області у справі №   921/171/17-г/6 підлягає 50 000,00 грн.
01.03.2023 ПАТ "Тернопільміськгаз" подало до Господарського суду Тернопільської області заяву про відмову від скарги на дії приватного виконавця, в якій просило залишити без розгляду скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І. М. щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2023 № НОМЕР_1.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 01.03.2023 у справі №   921/171/17-г/16 залишено без розгляду скаргу ПАТ "Тернопільміськгаз"  на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І. М. на підставі заяви останнього про залишення його заяви без розгляду. Залишено без розгляду письмове клопотання, викладене у запереченні на скаргу ПАТ "Тернопільміськгаз" представника приватного виконавця Косяк Н. В. щодо покладення витрат приватного виконавця Щербакова І. М. на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн на скаржника ПАТ "Тернопільміськгаз".
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 у справі №   921/171/17-г/16 ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 01.03.2023 залишено без змін.
Постанова аргументована тим, що на час постановлення оскаржуваної ухвали приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Щербаков І. М. не звертався до суду першої інстанції з вимогою про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи з підстави вчинення скаржником необґрунтованих дій. У клопотанні про покладення витрат приватного виконавця Щербакова І.М. на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн на скаржника ПАТ "Тернопільміськгаз", заявленому в запереченні на скаргу, зосереджено увагу на обґрунтуванні розміру заявлених витрат на правничу допомогу та їх співмірності зі складністю справи.
Отже, залишаючи без розгляду це клопотання, суд першої інстанції не порушив положень частини п`ятої статті 130 ГПК України та не позбавив приватного виконавця права на звернення до суду з вимогою про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.07.2023 у справі №   921/171/17-г/16 у задоволенні заяви від 04.03.2023 № 13/03 представника приватного виконавця Щербакова І. М. адвоката Косяк Н. В. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених приватним виконавцем під час розгляду скарги ПАТ "Тернопільміськгаз" №12Н від 30.01.2023 (вх.№736 від 30.01.2023) у справі № 921/171/17-г/16 на дії приватного виконавця відмовлено.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
2.1. Не погоджуючись із рішеннями судів в частині залишення без розгляду клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, представник приватного виконавця Щербакова І. М. звернувся із касаційною скаргою у якій просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 у справі №   921/171/17-г/16 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 01.03.2023 у справі №   921/171/17-г/16 в частині залишення без розгляду клопотання . щодо покладення витрат на професійну правничу допомогу на скаржника ПАТ "Тернопільміськгаз".
Скаржник стверджує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що у заперечені на скаргу було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. У заперечені на скаргу було зазначено, що докази, що підтверджують оплату послуг з надання правничої допомоги на стадії підготовки до судового розгляду будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
Судові дебати у справі № 921/171/17-г/16 не відбувалися, тому приватним виконавцем не подавалося клопотання про відшкодування правничої допомоги.  Під час судового розгляду заяви про залишення без розгляду скарги у судовому засіданні судом не розглядалося питання щодо судових витрат та учасники справи не просили розглянути питання щодо розподілу таких витрат. Після ухвалення судом рішення про залишення скарги без розгляду, було складено заяву про ухвалення додаткового рішення.
Обсяг наданої правничої допомоги відповідав умовам договору про надання правової допомоги від 10.02.2023 № 04/23 та часу витраченому на складання та подання процесуальних документів, є обґрунтованим, оскільки виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.
Обов`язковим переліком документів на підтвердження витрат на правову допомогу є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; підтвердження оплати гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). Зазначений перелік був окреслений Верховним Судом у постановах у справах №821/227/17, №726/549/19, №810/3806/18, № 826/1216/16.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах ВС від 25.05.2021 у справі №465/3458/15-ц, від 09.11.2021 у справі №   759/14346/16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №910/12876/19.
3. Позиція Верховного Суду 
3.1. За змістом статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
3.2. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
3.3. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
3.4. У той же час, відповідно до частини п`ятої статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Правовий аналіз статтей 129, 130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі, зокрема залишення позову без розгляду у справі, суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, додатковій ухвалі Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №910/14162/17, додатковій ухвалі Верховного Суду від 12.07.2021 у справі №903/254/20).
При застосуванні частини п`ятої статті 130 ГПК України судом має бути встановлена наявність/відсутність саме необґрунтованих дій позивача. Такі критерії встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.
Тобто стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду у справі, можливе лише у випадку доведення стороною та встановлення судом необґрунтованості дій позивача.
Отже, відповідно до приписів частини п`ятої статті 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема:  чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов;  чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору;  чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та -- інтересів відповідача;  чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 04.05.2023 у справі №      910/5911/22. 
Відповідно до частини другої статті 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.
3.5 Як вбачається із матеріалів справи, у запереченні на скаргу ПАТ "Тернопільміськгаз" (від 17.02.2023 вх.№1435), представник приватного виконавця Щербакова І.М. Косяк   Н. В. просила покласти витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн на ПАТ Тернопільміськгаз". У тексті заперечення обґрунтовано, з посиланням на договір про надання правової допомоги від 10.02.2023, заявлений розмір витрат, зокрема вказано на те, що він є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значення справи для сторони. 
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 01.03.2023 у справі №   921/171/17-г/16 залишено без розгляду скаргу ПАТ "Тернопільміськгаз"  на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І. М та клопотання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Колегія суддів зауважує, що зважаючи на зміст поданого представником приватного виконавця Щербакова І.М. заперечення, викладене у ньому прохання щодо стягнення з ПАТ "Тернопільміськгаз"  витрат на професійну допомогу не може бути розцінено лише як заявлення попереднього (орієнтовного) розрахунку таких витрат, на чому акцентує увагу заявник у касаційній скарзі. 
Крім того, безпідставними є доводи заявника про те, що ним не заявлялося до моменту постановлення ухвали Господарського суду Тернопільської області від 01.03.2023 про необхідність розподілу витрат. Висловлення прохання аби суд здійснив такий розподіл чітко вбачається зі змісту заперечення від 17.02.2023.
У той же час, в запереченні на скаргу від 17.02.2023 представник приватного виконавця Щербакова І.М. дійсно зазначав про те, що докази, що підтверджують оплату послуг з надання правничої допомоги на стадії підготовки до судового розгляду будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
Водночас з матеріалів справи слідує, що після постановлення Господарським судом Тернопільської області ухвали від 01.03.2023, представник приватного виконавця Щербакова І.М. подала заяву про ухвалення додаткового рішення від 04.03.2023 №   13/03, у якій також викладено прохання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу з наведенням мотивів щодо компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача у порядку частини п`ятої статті 130 ГПК України. 
Після повернення матеріалів справи до суду першої інстанції, ухвалою від 03.07.2023 у справі №   921/171/17-г/16, Господарський суд  Тернопільської області розглянув зазначену заяву, таким чином скаржник реалізував право, передбачене статтею 130 ГПК України, у зв`язку з чим  Верховний Суд не убачає підстав вважати, що він був позбавлений можливості подати клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та відповідні докази на обґрунтування власної позиції і таке клопотання було розглянуто судом. Отже, у межах оскарження ухвали Господарського суду Тернопільської області від 01.03.2023 і постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 у справі №   921/171/17-г/16 колегія суддів не убачає порушень норм процесуального права які б призвели до порушень прав скаржника на відшкодування витрат на правничу допомогу. 
У свою чергу, інші доводи касаційної скарги стосуються обґрунтованості заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу і колегія суддів не оцінює їх з огляду на те, що суд першої інстанції ухвалою від 03.07.2023 здійснив розгляд відповідної заяви про розподіл витрат і така ухвала не є предметом зазначеного касаційного провадження. 
3.6 За таких обставин, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали Господарського суду Тернопільської області від 01.03.2023 у відповідній частині і постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 у справі №   921/171/17-г/16.
4.   Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд
4.1. За змістом пункту   1 частини   1 статті   308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
4.2.   Відповідно до частини   1 статті   309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею   300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
4.3. Ураховуючи викладене, зважаючи на зазначені положення законодавства, оскаржені у справі ухвалу у відповідній частині і постанову необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
5. Розподіл судових витрат
5.1. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані рішення, то відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями   300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу адвоката Косяк Наталії Вікторівни, представника приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича  залишити без задоволення. 
Постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 у справі №   921/171/17-г/16 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 01.03.2023 у справі №   921/171/17-г/16 в частині залишення без розгляду клопотання  щодо покладення витрат на професійну правничу допомогу на Приватне акціонерне товариство "Тернопільміськгаз" залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не   підлягає.
Головуючий                                                                                Н.   О.   Волковицька

Судді                                                                                          І. С. Міщенко

                                                                                          С. К. Могил