УХВАЛА

10 серпня 2023 року 
м. Київ

cправа №  927/49/23 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Рогач Л. І.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" (далі - АТ "Облтеплокомуненерго")
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.04.2023,
додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2023 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Технова"
до АТ "Облтеплокомуненерго"
про стягнення 8 403 725,35 грн,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до АТ "Облтеплокомуненерго" про стягнення 8 403 725,35 грн, з яких 6 102 901,14 грн основного боргу за поставлену теплову енергію за період з жовтня по грудень 2021 року на підставі договору від 11.10.2021 № 621/21 про постачання теплової енергії; 1 615 178,73 грн пені; 97 814,00 грн трьох відсотків річних за період з 31.05.2022 по 12.12.2022 та 587 831,48 грн інфляційних втрат за період з червня по жовтень 2022 року.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати за поставлену теплову енергію.
Господарський суд Чернігівської області рішенням від 12.04.2023 позовні вимоги задовольнив частково та стягнув з відповідача на користь позивача 5 320 712,22 грн боргу, 1 412 539,76 грн пені, 85 277,17 грн трьох відсотків річних, 512 491,05 грн інфляційних втрат, 109 965,30 грн судового збору. Відмовив у задоволенні позову в іншій частині.
Суд зазначив, що граничний строк по розрахунку за теплову енергію, спожиту відповідачем у жовті - грудні 2021 року, настав 31.05.2022, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 5 320 712,22 грн є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи.
Господарський суд Чернігівської області додатковим рішенням від 05.05.2023 заяву відповідача про компенсацію (відшкодування) витрат на професійну правничу допомогу задовольнив частково та стягнув з позивача на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17 448,00 грн.
Північний апеляційний господарський суд постановою від 21.06.2023 залишив без змін зазначені судові рішення.
19.07.2023 АТ "Облтеплокомуненерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.04.2023, додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 (повний текст складений та підписаний 29.06.2023), в якій просить:
- скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.04.2023 в частині стягнення з відповідача заборгованості за грудень 2021 у розмірі 2031725,47 грн, 3 % річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих на вказану заборгованість, і постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 про залишення без змін рішення суду першої інстанції в цій частині та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції;
- скасувати додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2023 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 в частині залишення без змін додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023.
Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Згідно із частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Отже, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:  
пункт 1 - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах; 
пункт 2 - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення; 
пункт 3 - зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.
Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення. При цьому необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік випадків, за наявності яких подається касаційна скарга, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.
У касаційній скарзі АТ "Облтеплокомуненерго" зазначає, що суди попередніх інстанцій фактично застосували статті 526, 629 ЦК України без урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 23.01.2019 у справі №355/385/17 та постанові від 05.04.2018 у справі №914/1027/16. Водночас скаржник у касаційній скарзі також зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статей 526, 629 ЦК України у подібних правовідносинах, а також про відсутність висновку про те, що обґрунтовано непідписаний боржником акт приймання-передачі не породжує обов?язку виконання грошового зобов?язання. 
Верховний Суд зазначає, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, оскільки скаржник у касаційній скарзі зазначає взаємовиключні випадки касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 287 ГПК України.
Крім того, посилання у касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах має бути належним чином обґрунтоване із зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та в чому полягає неправильне застосування цієї норми права судом апеляційної інстанції.
Зазначення скаржником у касаційній скарзі про відсутність висновку Верховного Суду стосовно того, що обґрунтовано непідписаний боржником акт приймання-передачі не породжує обов?язку виконання грошового зобов?язання не відповідає вищезазначеним вимогам.
Таким чином, скаржнику необхідно належним чином обґрунтувати випадки касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 287 ГПК України, з урахуванням вимог цієї ухвали. 
Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За положеннями підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Враховуючи викладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги у цій справі, складає 85 776,26 грн (42 888,13 грн х 200 %).
Однак до касаційної скарги АТ "Облтеплокомуненерго" не додало доказів про сплату судового збору. 
Згідно із частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Суд звертає увагу, що судовий збір має бути перерахований за такими реквізитами: 
- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Код банку отримувача (МФО): 899998;
- Рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".
При цьому необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга, та судове рішення (з датою), що оскаржується.
Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги розміщено також на офіційному вебсайті Верховного Суду.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.04.2023, додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 у справі №927/49/23 залишити без руху.
2. Встановити строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
3. Заяву про усунення недоліків касаційної скарги з доданими документами направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, або через систему "Електронний суд" та всім іншим учасникам справи, додавши до заяв докази про таке направлення, а також докази щодо отримання цієї ухвали.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог суду касаційна скарга у справі №927/49/23 вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              Л. Рогач