ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року 
м. Київ

cправа №  904/4608/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Пєсков В.Г., 
за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи:
скаржник - Сухая М.В.,
арбітражний керуючий - не з`явився,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Геомет Трейд" (Geomet Trade LLC) - не з`явився,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дніпропетровський трубний завод" - П`ятигорець Ю.О.,
Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Екологія-Дніпро 2000" - Семикіна Л.В.,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська металургійна компанія" - Янів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023 (колегія суддів у складі: Мороз В.Ф. - головуючий, Коваль Л.А., Кузнецов В.О.)
та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 (суддя Соловйова А.Є.) 
у справі №904/4608/21
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Дніпропетровський трубопрокатний завод"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Заубер Холдінгс Україна"
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад вимог заяви кредитора 

1.           16.06.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи про банкрутство надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Геомет Трейд" (Geomet Trade LLC) (далі - ТОВ "Геомет Трейд") про визнання грошових вимог до боржника в загальному розмірі 223265260,71 грн, що складається з 196840145,42 грн основного боргу, 26425115,29 грн 10% річних. Також кредитор просить суд визнати грошові вимоги в розмірі 4540,00 грн судового збору, сплаченого за подання до суду заяви з кредиторськими вимогами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

2.           22.04.2013 між Hanseatic Transport LLC (покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" (далі - ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ", постачальник) підписано договір поставки №03-04/13.

3.          Відповідно до вказаного договору поставки №03-04/13 постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити узгоджений товар.

4.           08.06.2017 між Hanseatic Transport LLC (кредитор) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Заубер Холдінгс Україна" (далі - ТОВ "Заубер Холдінгс Україна", поручитель) підписано договір поруки №03-04/13/П (далі - договір поруки №03-04/13/П).

5.          Відповідно до вказаного договору поруки №03-04/13/П ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" поручається перед Hanseatic Transport LLC за виконання боржником - ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" своїх зобов`язань перед кредитором за договором поставки №03-04/13 від 22.04.2013 щодо повернення ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" на користь Hanseatic Transport LLC передоплати в сумі 1075000 доларів США, в разі не поставки товару.

6.          Згідно з п. 1.2 договору поруки №03-04/13/П у разі порушення боржником взятих на себе зобов`язань за основним договором поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність (є солідарними боржниками) перед кредитором в повному обсязі зобов`язань боржника за основним договором.

7.          Листом від 29.04.2013 №334 та доданими документами ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" підтвердило зарахування грошових коштів від Hanseatic Transport LLC по договору поставки №03-04/13 від 22.04.2013.

8.          Відповідно до додаткової угоди від 29.04.2013 до договору поставки №03-04/13 від 22.04.2013 сторони домовилися, що у разі порушення постачальником термінів поставки, зазначених в цьому договорі та/або в додатках до нього, покупець має право вимагати повернути передоплату, вироблену за товар за цим договором, а постачальник зобов`язується повернути покупцю грошові кошти сплачені останнім за товар протягом терміну зазначеного у відповідній вимозі покупця.

9.          Листом від 05.07.2017 №671 ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" гарантувало повернення передоплати по договору поставки №03-04/13 від 22.04.2013 у разі не поставки продукції.

10.          Компанія Hanseatic Transport LLC виставила вимогу №314/UKR від 14.11.2019 ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" на оплату 1075000,00 доларів США.

11.          ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" не виконало вимогу Hanseatic Transport LLC.

12.          Також у відповідь на вимогу Hanseatic Transport LLC №314/UKR від 14.11.2019 ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" листом №108 від 19.11.2019 та актом звірки від 19.11.2019 ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" підтвердило та не заперечувало щодо наявності заборгованості перед Hanseatic Transport LLC в сумі 1075000,00 доларів США за договором поставки №03-04/13 від 22.04.2013.

13.           22.11.2019 Hanseatic Transport LLC виставило поручителю - ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" вимогу №318/11КРІ на оплату 1075000,00 доларів США відповідно до договору поруки №03-04/13/П.

14.           11.12.2019 листом №219 ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" гарантувало виконання договору поруки №03-04/13/П та вимоги №318/UKR.

15.          Вимога Hanseatic Transport LLC поручителем - ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" не виконана.

16.           08.02.2017 між Hanseatic Transport LLC (первісний кредитор) і ТОВ "ПК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" (новий кредитор) підписано договір відступлення права вимоги №ТС0217-08.

17.          Відповідно до договору відступлення права вимоги №ТС0217-08 первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги до боржника по договору фінансового лізингу пасажирських вагонів №НЮ-1447 від 30.12.2011 в частині сплати боржником грошових коштів в сумі 6235466,00 доларів США, а новий кредитор приймає право вимоги первісного кредитора та сплачує первісному кредитору грошові кошти в сумі переданого права вимоги.

18.           08.06.2017 між Hanseatic Transport LLC (кредитор) і ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" (поручитель) підписано договір поруки №ТС0217-08/П (далі - договір поруки №ТС0217-08/П).

19.          Відповідно до вказаного договору поруки №ТС0217-08/П ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" поручається перед Hanseatic Transport LLC за виконання боржником - ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" своїх зобов`язань перед кредитором за договором відступлення права вимоги №ТС0217-08 від 08.02.2017.

20.          Згідно з п. 1.2 договору поруки №ТС0217-08/П у разі порушення боржником взятих на себе зобов`язань за основним договором поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність (є солідарними боржниками) перед кредитором в повному обсязі зобов`язань боржника за основним договором.

21.          Компанія Hanseatic Transport LLC пред`явила вимогу №313/UKR від 14.11.2019 ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" на оплату 6235466 доларів США.

22.          ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" не виконало вимогу Hanseatic Transport LLC.

23.          У відповідь на вимогу Hanseatic Transport LLC №313/UKR від 14.11.2019 ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" листом №107 від 19.11.2019 та актом звірки від 19.11.2019 підтвердило та не заперечувало щодо наявності заборгованості перед Hanseatic Transport LLC в сумі 6235466 доларів США по договору відступлення права вимоги №ТС0217-08 від 08.02.2017.

24.           22.11.2019 Hanseatic Transport LLC виставило поручителю - ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" вимогу №317/UKR на оплату 6235466 доларів США відповідно до договору поруки №ТС0217-08/П.

25.           11.12.2019 листом №220 ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" гарантувало виконання договору поруки №ТС0217-08/П та вимоги №317/UKR.

26.          Станом на день розгляду заяви кредитора, вимога Hanseatic Transport LLC поручителем - ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" не виконана.

27.           09.01.2020 між Hanseatic Transport LLC (цедент) і Geomet Trade LLC (цесіонарій), підписано контракт цесії №03/2020 (далі - контракт).

28.          Згідно з п. 1.1 контракту цедент передає (відступає) цесіонарію свої права вимоги до боржника - ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" (далі - боржник), а цесіонарій набуває право вимоги цедента: 1.1.1 в сумі 6235466,00 доларів США за договором відступлення права вимоги №ТС0217-08 від 08.02.2017; 1.1.2 в сумі 1075000,00 доларів США за договором поставки №03-04/13 від 22.04.2013 (далі - "права вимоги").

29.          Пунктом 1.2 передбачено, що за цим контрактом цесіонарій займає місце цедента в зобов`язаннях, що виникли за договором відступлення права вимоги №ТС0217-08 від 08.02.2017, укладеного між Hanseatic Transport LLC та ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" в сумі 6235466,00 доларів США, і за договором поставки №03-04/13 від 22.04.2013, укладеного між Hanseatic Transport LLC і ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" в сумі 1075000,00 доларів США.

30.          Відповідно до п. 1.3 контракту права вимоги переходить до цесіонарія з дати підписання сторонами цього контракту.

31.          На виконання п. 4.1 контракту цедент передав, а цесіонарій прийняв документи, що підтверджують права вимоги до боржника, що підтверджується актом приймання-передачі документів від 09.01.2020. 

32.           15.01.2020 між Hanseatic Transport LLC (кредитор), Geomet Trade LLC (новий кредитор) та ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" (поручитель) підписано додаткову угоду до договору поруки №ТС0217-08/П.

33.          Відповідно до вказаної додаткової угоди Geomet Trade LLC стає кредитором як правонаступник Hanseatic Transport LLC в зобов`язаннях за договором поруки, укладеного між Hanseatic Transport LLC та ТОВ "Заубер Холдінгс Україна". З дати підписання додаткової угоди поручитель зобов`язується виконувати свої зобов`язання за договором поруки №ТС0217-08/П на користь нового кредитора - Geomet Trade LLC.

34.           15.01.2020 між Hanseatic Transport LLC (кредитор), Geomet Trade LLC (новий кредитор) та ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" (поручитель) підписано додаткову угоду до договору поруки №03-04/13/П.

35.          Відповідно до вказаної додаткової угоди Geomet Trade LLC стає кредитором як правонаступник Hanseatic Transport LLC в зобов`язаннях за договором поруки, укладеного між Hanseatic Transport LLC і ТОВ "Заубер Холдінгс Україна". З дати підписання додаткової угоди поручитель зобов`язується виконувати свої зобов`язання за договором поруки №03-04/13/П на користь нового кредитора - Geomet Trade LLC.

36.          Зважаючи на приписи чинного законодавства та умови договору поруки у поручителя - ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" виник солідарний обов`язок погасити заборгованість у загальній сумі 7310466,00 доларів США (6235466,00 + 1075000,00). 

37.          Строк виконання боржником зобов`язання в сумі 7310466,00 доларів США виник до укладання контракту цесії та додаткових угод до договорів поруки, відповідно до яких кредитор - ТОВ "Геомет Трейд" набуло права вимоги в цій сумі до боржника - ТОВ "Заубер Холдінгс Україна". 

38.          Заборгованість боржника підтверджується договорами поруки, договорами відступлення прав вимоги, розрахунками заборгованості, актами звірки взаєморозрахунків, вимогами про погашення заборгованості, які містяться в матеріалах заяви про визнання грошових вимог.

39.          Відповідно до п. 4.2 договорів поруки від 08.06.2017 №ТС0217-08/П та №03-04/13/П у разі невиконання поручителем вимоги кредитора про виконання зобов`язань за основним договором в терміни, встановлені в таку вимогу, поручитель зобов`язаний сплатити кредитору суму боргу, а також 10 (десять) відсотків річних від суми заборгованості.

40.          На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та п. 4.2 договорів поруки від 08.06.2017 №ТС0217-08/П та №03-04/13/П кредитором нараховано 10% річних у розмірі 981405,05 доларів США. 

Стислий виклад ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

41.          Справа за заявою ТОВ "Геомет Трейд" про визнання грошових вимог до боржника розглядалась господарськими судами неодноразово.

42.          Постановою Верховного Суду від 26.07.2022 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2022 скасовано. Справу №904/4608/21 в частині розгляду заяви ТОВ "Геомет Трейд" про визнання грошових вимог передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

43.          Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 визнані грошові вимоги ТОВ "Геомет Трейд" до ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" в сумі 4540,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, в сумі 223265260,71 грн (196840145,42 грн - основного боргу, 26425115,29 грн - 10% річних) - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

44.          Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 залишено без змін.

45.          Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про наявність правових та фактичних підстав для визнання грошових вимог ТОВ "Геомет Трейд" в розмірі 4540,00 грн судового збору (1 черга), 223265260,71 грн (4 черга).

Стислий виклад вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника

46.          Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" (далі - скаржник) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у визнанні грошових вимог ТОВ "Геомет Трейд" до ТОВ "Заубер Холдінгс Україна".

47.          Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник посилається на п. 1 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

48.          Так, скаржник вказує, що оскаржувані судові рішення прийняті з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм процесуального права, зокрема положень ст. 236 ГПК України, неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема ст.ст. 45-47 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", ст.ст. 3, 13, 16, 203, 215 ЦК України (висновок Верховного Суду про те, що "для вирішення питання про визнання недійсним правочину оспорюваного заінтересованою особою правове значення має встановлення впливу наслідку вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи"), без врахування висновків Верховного Суду, які викладені у постановах від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 05.04.2018 у справі №910/9004/13, від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, від 23.09.2021 у справі №910/866/20, від 05.07.2019 у справі №910/4994/18, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 10.02.2020 у справі №909/146/19 щодо зазначених норм права у подібних правовідносинах.

49.          Скаржник вважає, що господарські суди попередніх інстанцій не врахували вказівки суду касаційної інстанції, які в силу приписів ч. 1 ст. 316 ГПК України, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

50.          Скаржник зауважує, що у п. 45 постанови Верховного Суду від 26.07.2022 у цій справі касаційний суд зазначив: "що стала практика Верховного Суду засвідчує правову позицію, що акт звірки взаємних розрахунків не є майновою дією боржника, не свідчить про проведення певної господарської операції; сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом; акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами".

51.          Скаржник вважає, що Центральний апеляційний господарський суд, при прийнятті оскаржуваної постанови від 30.03.2023 не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме пункти 55, 57-59 постанови Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, згідно з якою "для вирішення питання про визнання недійсним правочину оспорюваного заінтересованою особою правове значення має встановлення впливу наслідку вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи".

52.          Також скаржник зазначає, що кредитор, вимоги якого оскаржуються - ТОВ "Геомет Трейд", не вступало безпосередньо у господарські відносини із боржником або із пов`язаними із ним особами, не налагоджувало із боржником господарські зв`язки, не надавало послуги та не постачало продукцію за тими договорами, вимоги по яким воно заявляє в процедурі банкрутства.

53.          Скаржник аргументує, що Центральним апеляційним господарським судом не була надана оцінка діям сторін в контексті критеріїв добросовісності, справедливості, недопустимості зловживання правами, зокрема, спрямованим на позбавлення позивача (банківську установу) в майбутньому законних майнових прав. Також Центральний апеляційний господарський суд не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме, в частині дотримання стандартів доказування та в частині встановлення реальності господарських операцій (за наслідками яких заявлені кредиторські вимоги).

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

54.          У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Геомет Трейд" просить касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023 залишити без задоволення.

55.          ТОВ "Геомет Трейд" зазначає, що відповідно до п. 30 постанови Верховного Суду від 26.07.2022 у справі №904/4608/21 визначено, у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17), а у п. 43 постанови встановлено, що "... саме первинними документами підтверджується заборгованість суб`єкта господарювання, її розмір (або ж рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору тобто про заборгованість боржника перед кредитором); саме ці докази мають подаватися кредитором для встановлення судом невиконаного зобов`язання боржника та для визнання грошових вимог цього кредитора...".

56.          ТОВ "Геомет Трейд" вважає, що під час апеляційного розгляду були дослідженні правочини, на підставі яких виникли основні зобов`язання, а саме договір фінансового лізингу пасажирських вагонів №НЮ-1447 від 30.12.2011 та договір поставки №03-04/13 від 22.04.2013, а також первинні та розрахункові документи за цими правочинами, а також ТОВ "Геомет Трейд" надані пояснення суду щодо реального виконання договору фінансового лізингу пасажирських вагонів №НЮ-1447 від 30.12.2011 та договору поставки №03-04/13 від 22.04.2013 з посиланням на докази, що підтверджують вказані обставини.

57.          Крім того, ТОВ "Геомет Трейд" зазначає, що постанови, на які посилається скаржник, не є подібними зі справою, що розглядається, оскільки в кожній із зазначених справ наявні ті чи інші дефекти документів, або відсутність документів, на підставі чого судами ставиться під сумнів реальність господарських операцій, за наслідками яких заявлені кредиторські вимоги. 

58.          У відзиві на касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Екологія-Дніпро 2000" (далі - ТОВ НВП "Екологія-Дніпро 2000") просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023 - без змін.

59.          ТОВ НВП "Екологія-Дніпро 2000" вважає, що скаржником не доведено та не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ГПК України на підтвердження доводів, зазначених в касаційній скарзі, зокрема щодо недійсності та/або нікчемності правочинів, на які посилається ТОВ "Геомет Трейд" в своїй заяві про визнання грошових вимог.

60.          ТОВ НВП "Екологія-Дніпро 2000" зазначає, що скаржник ні в касаційній скарзі, ні в апеляційній скарзі, ні в запереченнях проти заяви ТОВ "Геомет Трейд" про визнання грошових вимог, не зазначає жодних правових підстав (норми матеріального та/або процесуального права) як для відхилення господарськими судами грошових вимог ТОВ "Геомет Трейд", так і для визнання договорів поруки №ТС0217-08/П від 08.06.2017 та №03-04/13/П від 08.06.2017 фіктивними (фраудаторними).

61.          У відзиві вказано, що скаржником не доведено притаманності ознак фіктивності діям усіх сторін договорів поруки, не доведено, що договори поруки були вчинені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами, та з метою введення в оману (до або в момент укладення угоди) інших осіб щодо фактичних обставин правочинів або дійсних намірів учасників, оскільки договори поруки не використовувались для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення, були укладені для забезпечення виконання дійсних, існуючих та не оспорюваних зобов`язань, спрямовані на виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених такими договорами, договори укладені за 4 роки до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" та у період коли у ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" не існувало жодних невиконаних зобов`язань перед скаржником.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

62.          Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права під час розгляду грошових вимог ТОВ "Геомет Трейд".

63.          За змістом положень КУзПБ, а саме ст. 1 (щодо визначення особи кредитора та грошового зобов`язання у справі про банкрутство), ст.ст. 45, 46, 47 (щодо порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду судом цих заяв) у сукупності з положеннями процесуального закону: щодо диспозитивності у господарському процесі, щодо прав та обов`язків кредитора як сторони у справі про банкрутство, щодо порядку доведення стороною відомостей, вказаних в обґрунтування своїх вимог і заперечень, щодо порядку надання доказів у справі; а також звертаючись до правової позиції Верховного Суду, що неодноразово та послідовно викладалась стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та стосовно ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, Верховний Суд дійшов таких висновків:

64.          Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16).

65.          Обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 05.03.2019 у справі №910/3353/16, від 18.04.2019 у справі 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16).

66.          Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16).

67.          У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).

68.          Верховний Суд зауважує, що не зважаючи на те, що наведені висновки були сформульовані стосовно застосування положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме ст.ст. 1, 23, 24, 25 цього Закону, ці висновки, між тим, не втратили своєї актуальності та значущості з введенням в дію з 21.10.2019 Кодексу України з питань банкрутства (відповідно до пункту 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство), оскільки чинний Кодекс (ст.ст. 1, 45-47) містить аналогічне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

69.          Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

70.          Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

71.          Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

72.          Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

73.          Господарські суди встановили, що звертаючись з грошовими вимогами до боржника, ТОВ "Геомет Трейд" обґрунтовувало свої вимоги тим, що сума заборгованості боржника становить 223265260,71 грн, яка складається з 196840145,42 грн основного боргу та 26425115,29 грн 10% річних, а також 4540,00 грн судового збору, яка ґрунтується на договорах поруки №ТС0217-08/П від 08.06.2017 та №03-04/13/П від 08.06.2017 та контракту цесії №03/2020 від 09.01.2020, укладеного між Hanseatic Transport LLC (цедент) і ТОВ "Геомет Трейд" (цесіонарій).

74.          З матеріалів справи вбачається, що арбітражним керуючим розпорядником майна боржника визнані грошові вимоги ТОВ "Геомет Трейд" у заявленому розмірі, про що свідчить повідомлення про результати розгляду вимог кредиторів №02-01/11 від 29.06.2021.

75.          Як передбачено ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

76.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2021 у справі №814/803/17 зазначила, що визначальним принципом господарського судочинства є змагальність сторін.

77.          Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18).

78.          Обов`язок доведення кредиторських вимог одночасно з поданням відповідних документів, що їх підтверджують, покладено на кредитора (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №916/4644/15 та від 27.08.2020 у справі №911/2498/18).

79.          У постановах Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №910/21939/15 та від 11.07.2019 у справі №904/2394/18 наведено правовий висновок, що на стадії звернення кредитора з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них.

80.          Верховний Суд у постанові від 26.07.2022 у справі №904/4608/21 зауважив, що заяви з кредиторськими вимогами судам слід розглядати із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. 

81.          У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 11.02.2020 у справі №904/8484/16, від 07.08.2019 у справі №922/1014/18.

82.          Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18). 

83.          Грошові вимоги у справі про банкрутство можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №915/535/17, від 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 13.10.2021 у справі №904/2104/19).

84.          Суд апеляційної інстанції цілком обґрунтовано врахував наведені правові позиції Верховного Суду та зазначив, що саме первинними документами підтверджується заборгованість суб`єкта господарювання, її розмір (або ж рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору - тобто про заборгованість боржника перед кредитором); саме ці докази мають подаватися кредитором для встановлення судом невиконаного зобов`язання боржника та для визнання грошових вимог цього кредитора.

85.          Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (ст. 76 ГПК України), допустимості (ст. 77 ГПК України), достовірності (ст. 78 ГПК України) та вірогідності (ст. 79 ГПК України).

86.          Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

87.          Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

88.          Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

89.          Так, направляючи цю справу на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 26.07.2022 зазначив, що "…у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. Верховний Суд дійшов висновку, що як за договорами поруки, так і за договорами відступлення права вимоги (цесії) обсяг прав та обов`язків поручителя та нового кредитора залежать від форми, умов та ступеню виконання правочинів, на підставі яких виникло зобов`язання, в якому відбувається заміна кредитора та/або боржника. Висновок суду щодо наявності у нового кредитора, або поручителя певних прав та обов`язків (у відповідному обсязі) має ставитись у залежність від обставин та фактів встановлених на підставі дослідження правочинів, за якими виникло основне зобов`язання. Тобто в цій справі обов`язковому дослідженню підлягали правочини, на підставі яких виникли основні зобов`язання, а саме договір фінансового лізингу пасажирських вагонів №НЮ-1447 від 30.12.2011 та договір поставки №03-04/13 від 22.04.2013, а також первинні та розрахункові документи за цими правочинами…". 

90.          Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

91.          На виконання наведених вказівок Верховного Суду судом першої та апеляційної інстанцій було оглянуто оригінали усіх первинних документів, якими обґрунтовуються вимоги кредитора до боржника, а до матеріалів справи було долучено їх засвідчені копії.

92.          Так, на підтвердження розміру заявлених кредитором вимог до боржника суду для огляду кредитором були надані оригінали таких документів: контракт цесії №03/2020 від 09.01.2020 та акт приймання-передачі документів до нього, договір відступлення права вимоги №ТС0217-08 від 08.02.2017 та акт приймання-передачі документів, лист ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" №493 від 20.04.2017, договір поруки №ТС0217-08/П від 08.06.2017 та додаткова угода від 15.01.2020 до договору поруки, вимога Hanseatic Transport LLC №313/UKR від 14.11.2019, відповідь на вимогу ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" №107 від 19.11.2019 та акт звірки від 19.11.2019 за договором відступлення права вимоги №ТС0217-08 від 08.02.2017, вимога Hanseatic Transport LLC №317/UKR від 22.11.2019, договір поставки №03-04/13 від 22.04.2013 із специфікацією та додатковими угодами до нього, invoice №03-04/13 від 22.04.2013, лист ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" №334 від 29.04.2013 з додатками, лист ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" №671 від 05.07.2017, договір поруки №03-04/13 від 08.06.2017 та додаткова угода від 15.01.2020 до нього, вимога Hanseatic Transport LLC №314/UKR від 14.11.2019, відповідь на вимогу ТОВ "ПІК "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" №108 від 19.11.2019 та акт звірки від 19.11.2019 за договором поставки №03-04/13 від 22.04.2013, вимога Hanseatic Transport LLC № 318/UKR від 22.11.2019, відповідь на вимогу ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" №219 від 11.12.2019.

93.          Крім того, оригінали контракту цесії №03/2020 від 09.01.2020, акта прийому-передачі документів до нього від 09.01.2020; договору відступлення права вимоги №ТС0217-08 від 08.02.2017, акта прийому-передачі документів до нього від 08.02.2017; листа ТОВ "ПІК" ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" №493 від 20.04.2017; договору поруки №ТС0217-08/П від 08.06.2017; додаткової угоди від 15.01.2020 до договору поруки №ТС0217-08П від 08.06.2017; вимоги Hanseatic Transport LLC №313/UKR від 14.11.2019; відповіді на вимогу ТОВ "ПІК" ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" №107 від 19.11.2019, акта звірки розрахунків від 19.11.2019 між Hanseatic Transport LLC і ТОВ "ПІК" ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" за договором відступлення права вимоги №ТС0217-08 від 08.02.2017; вимоги Hanseatic Transport LLC №317/UKR від 22.11.2019; відповіді на вимогу ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" №220 від 11.12.2019; договору поставки №03-04/13 від 22.04.2013, іnvoice №03-04/13-1 від 22.04.2013, додатку (специфікації) від 22.04.2013 та додаткової угоди до нього від 29.04.2013 та від 24.12.2013; листа ТОВ "ПІК" ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" №334 від 29.04.2013 з додатками: виписки ПАТ "Альфа-Банк" станом на 25.04.2013, листа ТОВ "ПІК" ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" №329 від 25.04.2013; листа ТОВ "ПІК" ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" №671 від 05.07.2017; договору поруки №03-04/П від 08.06.2017; додаткової угоди від 15.01.2020 до договору поруки №03-04/13/П від 08.06.2017; вимоги Hanseatic Transport LLC №314/UKR від 14.11.2019; відповіді на вимогу ТОВ "ПІК" ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" №108 від 19.11.2019, акта звірки розрахунків від 19.11.2019 між Hanseatic Transport LLC і ТОВ "ПІК" ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" за договором поставки №03-04/13 від 22.04.2013; вимоги Hanseatic Transport LLC №318/UKR від 22.11.2019; відповіді на вимогу ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" №219 від 11.12.2019; виписки з реєстру невиробничих (некомерційних) юридичних осіб та підприємців (на російській та на українській мовах) були оглянуті в судовому засіданні 08.09.2022 в суді першої інстанції при новому розгляді справи за участі представників кредитора ТОВ "Геомет Трейд", кредитора АТ "Банк Кредит Дніпро", кредитора ТОВ НВП "Екологія-Дніпро 2000" та ТОВ "Українська металургійна компанія".

94.          Саме на підставі наданих кредитором ТОВ "Геомет Трейд" для огляду суду оригіналів документів та відповідно підтвердження ним наявності грошового зобов`язання боржника на підставі первинних документів, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання грошових вимог ТОВ "Геомет Трейд", що були заявлені кредитором до боржника.

95.          Крім того, ТОВ "Геомет Трейд" на виконання вимог ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2023 було надано договір фінансового лізингу пасажирських вагонів №НЮ-1447 від 30.12.2011, додаток 1 до договору - Специфікацію, додаток №2 до договору - Технічні завдання на переобладнання пасажирських вагонів, додаток №3 до договору - Графік поставки вагонів в 2012 році, додаток №4 до Договору - Графік оплати вагонів в 2012-2019 роках, а також акт звірки виконаних зобов`язань між ЗАТ "Азербайджанські Залізні Дороги" та ТОВ "Хансеатик Транспорт" від 06.06.2017.

96.          Отже, враховуючи вищевикладене, твердження скаржника про те, що судами попередніх інстанції не виконано вказівки суду касаційної інстанції щодо дослідження доказів на підтвердження грошових вимог ТОВ "Геомет Трейд", є безпідставними.

97.          Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що кредитором ТОВ "Геомет Трейд", з огляду на вірогідність доказування, надано суду документи на обґрунтування своїх вимог, які були досліджені судами, а їх необхідна сукупність свідчить про обґрунтованість заявлених грошових вимог та ці вимоги є документально підтвердженими. 

98.          При цьому, господарські суди відхилили доводи скаржника про те, що ТОВ "Заубер Холдінгс Україна" та ТОВ "Хансеатік Транспорт" уклали договори поруки №ТС0217-08/П від 08.06.2017 та №03-04/13/П від 08.06.2017, які мають ознаки фраудаторних правочинів (правочинів, що вчинені боржником на шкоду кредиторам), тоді як АТ "Банк Кредит Дніпро" звернулося до господарського суду з позовом про визнання їх недійсними.

99.          Так, фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, такий правочин може бути визнаний недійсним в порядку позовного провадження у межах справи про банкрутство відповідно до ст. 7 КУзПБ на підставі п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та ч.ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, на відміну від визнання недійсним фіктивного правочину, лише на підставі ст. 234 ЦК України.

100.          У такому разі звернення в межах справи про банкрутство з позовом про визнання недійсними правочинів боржника на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість захисту порушених прав кредиторів та боржника.

101.          У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

102.          Верховний Суд також спирається на правову позицію, висловлену Верховним Судом у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду викладену у постанові від 25.05.2022 у справі №904/5314/20: "У справі, яка розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні кредитні договори та додаткові угоди до цих договорів, в тому числі і в частині сплати винагороди за користування кредитом, є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися. ЦК України імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку. Оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи (за доведеності порушеного права такої особи), якщо під час вирішення відповідного спору буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину."

103.          Слід констатувати, що під час розгляду грошових вимог кредиторів в порядку ст.ст. 45-47 КУзПБ господарський суд, за загальним правилом, має виходити з презумпції правомірності, і відповідно, дійсності правочину, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора.

104.          Суд апеляційної інстанції встановив, що станом на момент ухвалення ним постанови (30.03.2023) судове рішення щодо позову АТ "Банк Кредит Дніпро" про визнання правочинів недійсними судом першої інстанції не ухвалено.

105.          Отже, враховуючи, що на момент розгляду заяви ТОВ "Геомет Трейд" з грошовими вимогами до боржника судами не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності договорів поруки №ТС0217-08/П та №03-04/13/П від 08.06.2017, на підставі яких в тому числі виникли грошові вимоги ТОВ "Геомет Трейд" та їх недійсність прямо не передбачена законом, а отже діє встановлена у ст. 204 ЦК України презумпція правомірності правочину та обов`язковість його виконання сторонами.

106.          Верховний Суд з урахуванням встановлених фактичних обставин у цій справі, проаналізувавши судові рішення господарських судів попередніх інстанцій на предмет відповідності висновкам щодо застосування норм права у справах зазначених скаржником, встановив, що оскаржуване судове рішення господарського суду апеляційної інстанції в цій справі не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник.

107.          Так, висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 05.07.2019 у справі №910/4994/18 та від 28.11.2019 у справі №910/8357/18 стосувалися визнання договорів недійсними. Однак, недійсність договорів поруки, на яких в тому числі грунтуються вимоги кредитора, не є предметом спору у справі, що переглядається. Отже, правовідносини у справі, що переглядається, і у наведених справах, не є подібними.

108.          Крім того, постанови від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 05.04.2018 у справі №910/9004/13, від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, від 23.09.2021 у справі №910/866/20, від 10.02.2020 у справі №909/146/19, на які посилається скаржник, також не є подібними зі справою, що розглядається, оскільки в кожній із зазначених справ наявні ті чи інші дефекти документів, або відсутність документів, на підставі чого судами ставиться під сумнів реальність господарських операцій, за наслідками яких заявлені кредиторські вимоги. Водночас у справі, що переглядається, суди дійшли протилежного висновку про подання заявником належних і достатніх документальних доказів відповідного зобов`язання під час розгляду заяви про визнання таких вимог. 

109.          Відхиляючи доводи скаржника, Верховний Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

110.          За змістом статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

111.          Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі відповідають вказаним вимогам, що не спростовано доводами касаційної скарги, у зв`язку з чим підстави для їх зміни чи скасування відсутні і касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

112.          Верховний Суд вважає висновок господарських судів попередніх інстанцій про задоволення грошових вимог обґрунтованим. Суди правильно застосували норми процесуального і матеріального права до цих правовідносин сторін.

113.          Відповідно до ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

114.          Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції та ухвали господарської суду першої інстанції, - без змін. 

Судові витрати

115.          У зв`язку з тим, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 у справі №904/4608/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       В. Картере

Судді                                                                                                    О. Банасько

                                                                                                    В. Пєсков