ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року 
м. Київ

cправа №  924/1277/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В.,
за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Серединецьке",
арбітражний керуючий - Бондарчук О.П., 
представники арбітражного керуючого - Земляна І.О., адвокат, довіреність від 11.11.2022, Артамонова І.О., адвокат, ордер № 1378562 від 11.04.2023,
кредитор (ініціюючий) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек"
представники кредитора -  Досковська В.Г., адвокат, довіреність від 17.08.2022, 
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон"
представник кредитора - Досковська В.Г., адвокат, довіреність від 01.08.2022, 
кредитор - Хмельницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів 
представники кредитора - не з`явилися, 
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФА Інтертрейдінг Україна"
представники кредитора - не з`явилися, 
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне"
представники кредитора - Бойко Р.В. (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) 
уповноважена особа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" - Лозовий Олександр Валентинович,
представник уповноваженої особи - Савчук Ю.М., адвокат, (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду 
від 31.10.2022
у складі колегії суддів: Тимошенко О.М. (головуючий), Коломис В.В., Юрчук М.І.,

у справі за заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи
1. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (далі - ТОВ "Серединецьке", боржник);
визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (далі - ТОВ "Агротек", скаржник) до ТОВ "Серединецьке" на загальну суму 3485666,61 грн.;
введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ "Серединецьке";
введено процедуру розпорядження майном строком на 170 календарних днів;
розпорядником майна ТОВ "Серединецьке" призначено арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича (далі - арбітражний керуючий Бондарчук О.П.).
2. В межах 30-денного терміну з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (до 30.01.2021) ТОВ "Агротек" подано заяви про додаткові грошові вимоги до боржника на суму 641   293   574,82 грн. (заява від 28.01.2021) та 39 168 621,59 грн. (заява від 29.01.2021).
3. Ухвалою суду від 08.02.2021 прийнято до розгляду в попередньому засіданні господарського суду заяву ТОВ "Агротек" від 28.01.2021 про додаткові грошові вимоги до боржника на загальну суму 641 293 574, 82 грн.
4. 13.07.2021 надійшла заява ТОВ "Агротек" від 08.07.2021 про виправлення технічної помилки у заяві про додаткові грошові вимоги до боржника від 28.01.2021, в якій заявник проси вважати вірним сумарний розмір кредиторських вимог ТОВ "Агротек" до ТОВ "Серединецьке", зазначений у заяві про додаткові грошові вимоги до боржника від 28.01.2021 у розмірі 645 890 885,27 грн.
5. 22.07.2021 до суду надійшла заява ТОВ "Агротек" від 21.07.2021 про уточнення кредиторських вимог, викладених у заяві про додаткові грошові вимоги до боржника від 28.01.2021, в якій Товариство просило визнати додаткові грошові вимоги ТОВ "Агротек" до боржника на загальну суму 645 890 885, 27 грн., а саме:
- заборгованість зі сплати лізингових платежів - 5 108 853, 34 грн. та процентів річних за Договором 7АФ-15 від 11.03.2015 - 76 692 460, 90 грн.;
- заборгованість зі сплати лізингових платежів - 5 107 455, 12 грн. та процентів річних за Договором 8АФ-15 від 11.03.2015 - 75 440 698,34 грн.;
- заборгованість зі сплати лізингових платежів - 2 547 689, 08 грн. та процентів річних за Договором 11АФ-14 від 14.03.2014 - 45 617 989, 53 грн.;
- заборгованість зі сплати лізингових платежів - 2 606 430, 70 грн. та штрафних санкцій за Договором 23АФ-14 від 27.03.2014 - 329 712, 26 грн.;
- заборгованість зі сплати лізингових платежів - 9 025 877, 45 грн. та процентів річних за Договором 24АФ-14 від 27.03.2014 - 161 050 864, 56 грн.;
- заборгованість зі сплати лізингових платежів - 12 206, 23 грн. та процентів річних за Договором 51АФ-13 від 02.04.2013 - 3 438 195, 25 грн.;
- заборгованість зі сплати лізингових платежів - 1 014 968, 19 грн. та процентів річних за Договором 52АФ-13 від 02.04.2013 - 25 239 128, 40 грн.;
- заборгованість зі сплати лізингових платежів - 5 614 785, 36 грн. та процентів річних за Договором 16АФ-15 від 16.03.2015 - 109 338 045, 38 грн.;
- заборгованість зі сплати лізингових платежів - 5 570 293, 33 грн. та процентів річних за Договором 17АФ-15 від 16.03.2015 - 109 822 238, 93 грн.;
- судовий збір у справі № 904/2357/20 на суму 518 668, 50 грн. згідно постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2020;
- судовий збір у справі № 904/7638/17 на суму 89 763, 29 грн., які не могли бути враховані при відкритті провадження у справі про банкрутство;
- судовий збір у справі № 904/1277/20 - 21 020, 00 грн., судовий збір, сплачений за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та 4 540 грн. сплачених за подання цієї заяви.
5.1. Заявник зазначив, що під час складання тексту заяви ТОВ "Агротек" від 28.01.2021 було допущено дві технічні помилки, які призвели до неправильного арифметичного розрахунку загальної суми вимог, викладених в заяві від 28.01.2021:
1) в абзаці 8 сторінки 3 та в абзаці другому п. 1 прохальної частини заяви від 28.01.2021, сума заборгованості за лізинговими платежами за договором 7АФ-15 від 11.03.2015 помилково зазначена як "510 853, 24 грн.". При цьому правильною сумою є "5 108 853, 24", як це зазначено в розрахунку заборгованості за договором 7АФ-15 від 11.03.2015, що міститься в додатку 3 до заяви від 28.01.2021;
2) в передостанньому абзаці сторінки 8 заяви від 28.01.2021, в рядку штрафні санкції помилково зазначено суму "331401,88 грн.", а дійсна сума визначених сторонами санкцій у гривневому еквіваленті станом на 28.01.2021 становить "329712,26 грн."
5.2. З огляду на зазначене заявник також звернув увагу, що в назві розділу І заяви від 28.01.2021 замість цифр "640 659 583,03 грн." правильними є "645   255   893,   48   грн.".
Обставини, встановлені судами попередніх інстанцій
6. 11.03.2015 між ТОВ "Агротек" (лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №7 АФ-15 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого лізингодавець зобов`язався передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язався прийняти майно та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору; ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення Договору наведені в Додатку № 1 "Специфікація".
6.1. Згідно п. 2.1 Договору вартість майна становить гривневий еквівалент 250000 доларів США, що розраховується за курсом продажу долара США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього Договору, та на дату укладання цього Договору становить 5 425 000 грн., у тому числі ПДВ 904 166,67 грн.
6.2. Згідно п. 7.2 Договору у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати сімдесяти процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України).
6.3. Передання лізингодавцем лізингоодержувачу предмету лізингу підтверджується Актом приймання-передачі (додаток № 3 до Договору).
6.4. Пункт 7.2 Договору фінансового лізингу викладено в наступній редакції: "У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України) (п. 4 додаткової угоди).
6.5. Остання оплата за договором була здійснена боржником 19.02.2018.
7. 11.03.2015 між ТОВ "Агротек" (лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу № 8АФ-15, відповідно до п. 1.1 якого лізингодавець зобов`язався передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язався прийняти майно та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору; ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення Договору зазначені в Додатку № 1 "Специфікація".
7.1. Згідно п. 2.1 Договору вартість майна становить гривневий еквівалент 250000 доларів США, що розраховується за курсом продажу долара США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього Договору, та на дату укладання цього Договору становить 5 425 000 грн, у тому числі ПДВ 904 166,67 грн.
7.2. Згідно із п. 7.2 Договору у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, встановленого Графіком, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати сімдесяти процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України).
7.3. Передання лізингодавцем лізингоодержувачу предмету лізингу підтверджується Актом приймання-передачі (додаток № 3 до Договору).
7.4. У подальшому пункт 7.2 Договору фінансового лізингу викладено в такій редакції: "У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України) (п. 4 додаткової угоди).
7.5. Останню оплату за договором боржником було здійснено 19.02.2018.
8. 14.03.2014 між ТОВ "Агротек" (лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу № 11АФ-14 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого лізингодавець зобов`язався передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язався прийняти майно та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору; ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення Договору зазначені в Додатку №1 "Специфікація".
8.1. Згідно п. 2.1 Договору вартість майна становить гривневий еквівалент 141090 доларів США, що розраховується за курсом продажу долара США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього Договору, та на дату укладання цього Договору становить 1 389 736, 50 грн, у тому числі ПДВ 231 622,75 грн. 
8.2. Передання лізингодавцем лізингоодержувачу предмету лізингу підтверджується Актом приймання-передачі (додаток № 3 до Договору).
8.3. Пунктом 4 Угоди сторонами погоджено зміни до п. 8.1.1: "У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого Лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України)".
8.4. Останню оплату за договором Боржником було здійснено 28.12.2017.
9. 27.03.2014 між ТОВ "Агротек" (лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу № 23АФ-14 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого лізингодавець зобов`язався передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язався прийняти майно та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору; ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення Договору наведені в Додатку № 1 "Специфікація".
9.1. Згідно п. 2.1 Договору вартість майна становить гривневий еквівалент 653430 доларів США, що розраховується за курсом продажу долара США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього Договору, та на дату укладання цього Договору становить 7 357 621, 80 грн., у тому числі ПДВ 1 226 270, 30 грн.
9.2. Пунктом 8.1. Договору визначено відповідальність лізингоодержувача в розмірі штрафу в розмірі 0,2% від суми простроченого лізингового платежу за кожен випадок прострочення строків оплати лізингового платежу, який встановлений в графіку.
9.3. Передання лізингодавцем лізингоодержувачу предмету лізингу підтверджується Актом приймання-передачі (додаток № 3 до Договору).
9.4. Пунктом 4 Угоди було вирішено доповнити Договір новим пунктом 8.1.1. наступного змісту: "У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, встановленого в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України). Дія цього пункту розповсюджується на всі несплачені платежі, які належать до сплати у строк до 20.11.2015".
9.5. 12.07.2015 між кредитором та боржником укладена додаткова угода № 3 до Договору, відповідно до пункту 4 якої було сторони погодили зміни до п. 8.1.1: "У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України)".
9.6. 30.03.2018 між кредитором та боржником укладена додаткова угода № 5 до Договору, відповідно до пункту 3 якої сторони погодили здійснити часткове повернення лізингоодержувачем лізингодавцю за Актом приймання-передачі майна, яке є предметом цього Договору, а саме: сівалка John Deere 1890, серійний № 1A81890CADF755305, 2013 р.в.; сівалка John Deere 1890, серійний №   1A81890CСDF755309, 2013 р.в.; бункер John Deere 1910, серійний №   1A81910TPDY755302, 2013 р.в.; бункер John Deere 1910, серійний № 1A81910T Т DY755279, 2013 р.в. Зазначене майно було повернене ТОВ "Агротек" за Актами приймання-передачі від 20.11.2018.
9.7. ТОВ "Агротек" у заяві про додаткові грошові вимоги просило визнати заборгованість за Договором 23 АФ-14 від 27.03.2015 зі сплати лізингових платежів - 2 606 430, 70 грн. та штрафних санкцій - 329 712, 26 грн. Разом з тим в заяві про додаткові грошові вимоги розрахунок заявлених не зазначений.
10. 27.03.2014 між ТОВ "Агротек" (лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 24АФ-14 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого лізингодавець зобов`язався передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язався прийняти майно та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору; найменування, марка, модель, ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення Договору наведені в Додатку № 1 "Специфікація".
10.1. Згідно п. 2.1 Договору вартість майна становить гривневий еквівалент 435620 доларів США, що розраховується за курсом продажу долара США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього Договору, та на дату укладання цього Договору становить 4 905 081, 20 грн., у тому числі ПДВ 817 513, 53 грн.
10.2. Передання лізингодавцем лізингоодержувачу предмету лізингу підтверджується Актом приймання-передачі (додаток № 3 до Договору).
10.3. 01.09.2014 між кредитором та боржником була укладена додаткова угода №1 до Договору, відповідно до пункту 3 якої погоджено доповнити Договір новим пунктом такого змісту: "8.1.1. У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України). Дія цього пункту розповсюджується на всі несплачені платежі, які належать до сплати у строк до 20.03.2015".
10.4. У подальшому пунктом 4 додаткової угоди було викладено пункт 8.1.1 договору в такій редакції: "8.1.1. У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України). Дія цього пункту розповсюджується на всі несплачені платежі, які належать до сплати у строк до 20.11.2015".
10.5. 13.07.2016 між кредитором та боржником була укладена додаткова угода №4 до Договору, відповідно до пункту 4 якої сторони погодили викласти пункт 8.1.1 Договору в такій редакції: "8.1.1. У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України)."
10.6. Останню оплату за договором боржником було здійснено 19.01.2018.
11. 02.04.2013 між ТОВ "Агротек" (лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 51АФ-13 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого лізингодавець зобов`язався передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору; найменування, марка, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення Договору зазначені у Додатку №1 "Специфікація".
11.1. Згідно п. 2.2 Договору ціна договору становить гривневий еквівалент 87 875 доларів США, що розраховується із суми в гривнях за курсом продажу долара США, встановленого у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього Договору, та становить 715 654 грн. Ціна договору підлягає перерахунку за міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання Акту приймання-передачі майна.
11.2. Передання лізингодавцем лізингоодержувачу предмету лізингу підтверджується Актом приймання-передачі (додаток № 3 до Договору).
11.3. 01.09.2014 між ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" була укладена додаткова угода № 1 до Договору, пунктом 2 якої Договір доповнено п. 8.1.1. у такій редакції: "8.1.1. У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України). Дія цього пункту розповсюджується на всі несплачені платежі, які належать до сплати у строк до 20.03.2015".
11.4. 15.05.2015 між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, якою було затверджено новий Графік внесення лізингових платежів, а пункт 8.1.1. Договору було змінено, шляхом викладення його у такій редакції: "8.1.1. У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України). Дія цього пункту розповсюджується на всі несплачені платежі, які належать до сплати у строк до 20.11.2015".
11.5. 13.07.2016 сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, пунктом 1 якої було затверджено новий Графік внесення лізингових платежів. Пунктом 4 Угоди, пункт 8.1.1. Договору було змінено, шляхом викладення його у новій редакції: "8.1.1. У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України)".
11.6. Останню оплату за договором боржником було здійснено 19.02.2018.
11.7. ТОВ "Агротек" у заяві про додаткові грошові вимоги просить визнати заборгованість за Договором № 51АФ-13 від 02.04.2015 по сплаті лізингових платежів - 12 206, 23 грн. та проценти річних - 3 438 195, 25 грн. Разом з тим розрахунку процентів річних за Договором 51АФ-13 від 02.04.2015 матеріали заяви не містять.
12. 02.04.2013 між ТОВ "Агротек" (лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 52АФ-13 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого лізингодавець зобов`язується передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору; найменування, марка, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення Договору наведені в Додатку № 1 "Специфікація".
12.1. Згідно п. 2.2 Договору ціна договору становить гривневий еквівалент 209000 доларів США, що розраховується із суми в гривнях за курсом продажу долара США, встановленого у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього Договору, та становить 1 702 096 грн. у тому числі ПДВ. Ціна договору підлягає перерахунку за міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання Акту приймання-передачі майна.
12.2. Передання лізингодавцем лізингоодержувачу предмету лізингу підтверджується Актом приймання-передачі (додаток № 3 до Договору).
12.3. 01.09.2014 між ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" була укладена додаткова угода № 1 до Договору, пунктом 2 якої Договір було доповнено п. 8.1.1. у такій редакції: "8.1.1. У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України). Дія цього пункту розповсюджується на всі несплачені платежі, які належать до сплати у строк до 20.03.2015".
12.4. 15.05.2015 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, якою було затверджено новий Графік внесення лізингових платежів, а пункт 8.1.1. Договору було змінено, шляхом викладення його у новій редакції: "8.1.1. У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України). Дія цього пункту розповсюджується на всі несплачені платежі, які належать до сплати у строк до 20.11.2015".
12.5. 13.07.2016 сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, пунктом 4 якої пункт 8.1.1. Договору було змінено, шляхом викладення його у новій редакції: "8.1.1. У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України)".
12.6. Останню оплату за договором боржником було здійснено 19.02.2018.
13. 16.03.2015 між ТОВ "Агротек" (лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу № 16АФ-15 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого лізингодавець зобов`язався передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору; ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення Договору наведені в Додатку №1 "Специфікація".
13.1. Згідно п. 2.1 Договору ціна договору становить гривневий еквівалент 200387,17 Євро, що розраховується із суми в гривнях за курсом продажу євро, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього Договору, та становить 4 563 096, 40 грн. у тому числі ПДВ - 760 516, 07 грн.
13.2. Згідно п. 7.2 Договору у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України).
13.3. Передання лізингодавцем лізингоодержувачу предмету лізингу підтверджується Актом приймання-передачі (додаток №3 до Договору).
13.4. Останню оплату за договором боржником було здійснено 07.10.2016.
14. 16.03.2015 між ТОВ "Агротек" (лізингодавець) та ТОВ "Серединецьке" (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу № 17АФ-15 (далі -Договір), відповідно до п. 1.1 Договору лізингодавець зобов`язується передати на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору; ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення Договору наведені в Додатку №1 "Специфікація".
14.1. Згідно п. 2.1 Договору ціна договору становить гривневий еквівалент 198489,89 Євро, що розраховується із суми в гривнях за курсом продажу Євро, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг" (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього Договору, та становить 4 519 892, 68 грн у тому числі ПДВ - 753 315, 45 грн.
14.2. Згідно п. 7.2 Договору у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати 365 процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до частини другої статті 625 ЦК України).
14.3. Передання лізингодавцем лізингоодержувачу предмета лізингу підтверджується Актом приймання-передачі (додаток №3 до Договору).
14.4. Останню оплату за договором боржником було здійснено 07.10.2016.
15. Суди встановили, що кредитор та боржник вносили зміни до зазначених договорів щодо зміни строків, графіку погашення заборгованості тощо. 
16. В матеріалах заяви містяться довідки банківських установ, а також банківська виписка за період з 08.05.2015 по 20.11.2018 щодо надходження на рахунки ТОВ   "Агротек" грошових коштів від ТОВ "Серединецьке" за договорами фінансового лізингу.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду
17. Ухвалою від 02.12.2021 Господарський суд Хмельницької області, крім іншого, заяву ТОВ "Агротек" від 21.07.2021 про уточнення кредиторських вимог, викладених у заяві про додаткові грошові вимоги до боржника від 28.01.2021 задовольнив та прийняв до розгляду як збільшення додаткових грошових вимог від 28.01.2021 на загальну суму 645 890 885, 27 грн.;
заяву ТОВ "Агротек" від 28.01.2021 з урахуванням заяви від 21.07.2021 про уточнення кредиторських вимог про додаткові грошові вимоги до боржника на загальну суму 645 890 885, 27 грн. задовольнив частково;
визнав грошові вимоги ТОВ "Агротек" до ТОВ "Серединецьке" в розмірі:
- 25 560, 00 грн. судовий збір - 1 черга задоволення вимог кредиторів;
- 386 700 413, 83 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.
17.1. Суд зазначив, що в частині вимог до ТОВ "Серединецьке" на суму 4 598 000 грн. ТОВ "Агротек" є конкурсним кредитором, однак без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів, згідно абзацу третього частини четвертої статті 45 КУзПБ.
17.1.2. Також місцевий суд відхилив грошові вимоги ТОВ "Агротек" до ТОВ   "Серединецьке" в розмірі 259 164 911,44 грн.
17.1.3. Заяву ТОВ "Агротек" від 29.01.2021 про додаткові грошові вимоги до боржника на суму 39 168 621, 59 грн. місцевий суд задовольнив частково;
визнав грошові вимоги ТОВ "Агротек" до ТОВ "Серединецьке" в сумах:
- 4 540, 00 грн. судовий збір - 1 черга задоволення вимог кредиторів;
- 27 790 733, 59 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.
17.1.5. Крім того місцевий суд відхилив грошові вимоги ТОВ "Агротек" до ТОВ   "Серединецьке" в розмірі 11 373 348 грн.
17.2. Надаючи оцінку договорами фінансового лізингу№ 11АФ-14 від 14.03.2014, № 23АФ-14 від 27.03.2014, № 24АФ-14 від 27.03.2014, № 51АФ-13 від 02.04.2013, № 52АФ-13 від 02.04.2013, № 16АФ-15 від 16.03.2015, № 17АФ-15 від 16.03.2015 (з урахуванням додаткових угод), місцевий господарський суд дійшов висновку, що, передбачивши відповідальність лізингоодержувача у вигляді сплати 365 % річних від суми простроченого лізингового платежу, ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" скористалися своїм правом та за взаємною згодою передбачили більший розмір відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, ніж встановлений статтею 625 ЦК України, що узгоджується з нормами чинного законодавства.
17.3. З огляду на зазначене, місцевий господарський суд відхилив доводи уповноваженої особи учасника боржника щодо можливості зменшення відсотків річних до 3% річних.
17.4. Суд першої інстанції звернув увагу, що між ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" неодноразово укладалися додаткові угоди (у 2014, 2015, 2016, 2018 роках) до договорів фінансового лізингу, в яких сторони фіксували факт прострочення ТОВ "Серединецьке" виконання зобов`язань зі сплати лізингових платежів, а також суми прострочених лізингових платежів, тому суд дійшов висновку про наявність обставин переривання строку позовної давності щодо звернення до суду з вимогою про визнання заборгованості за лізинговими платежами у розмірі, зафіксованому в останніх додаткових угодах до договорів фінансового лізингу, які укладені між сторонами 30.03.2018, 05.04.2018 та 19.11.2018.
17.5. Водночас, врахувавши, що ТОВ "Агротек" звернулося із заявою про додаткові грошові вимоги до боржника 28.01.2021 та за наявності заяви уповноваженої особи учасника боржника про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку, що нарахування процентів річних за період до 28.01.2018 здійснено за межами строку позовної давності.
17.6. Крім того, судом враховано заперечення розпорядника майна боржника та представника учасника боржника щодо відсутності підстав для здійснення нарахувань процентів річних після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника згідно ухвали Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 у цій справі.
17.7. Здійснивши перерахунок процентів річних в межах позовної давності та до моменту введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника (з 28.01.2018 по 28.12.2020 щодо визнаного зобов`язання, в тому числі простроченого), а також врахувавши, що зобов`язання зі сплати лізингових платежів виражені у доларах США та Євро, суд дійшов висновків про таке:
17.8. За договором фінансового лізингу № 7АФ-15 від 11.03.2015 підлягає визнанню заборгованість по сплаті лізингових платежів в розмірі 181 388, 83 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.01.2021 (1 долар США - 28,1652 грн.) становить 5 108 852, 67 грн., а в межах позовної давності правильним є нарахування 365% річних в розмірі 1 897 827, 47 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.01.2021 (1 долар США - 28,1652 грн.) становить 53 452 690, 26 грн. 
17.9. Водночас, місцевий господарський суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 7АФ-15 від 11.03.2015 в розмірі 23 239 771,31 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів - 0,67 грн. (5 108 853, 34 - 5 108 852, 67); проценти річних - 23 239 770, 64 грн. (75 440 698, 34 - 53 432 831, 82).
17.10. Суд зазначив, що збільшення розміру додаткових грошових вимог ТОВ "Агротек" здійснено після закінчення строку для їх подання, а різниця між заявленими грошовими вимогами у заяві від 28.01.2021 та заяві від 21.07.2021 за договором фінансового лізингу № 7АФ-15 від 11.03.2015 становить 4 597 999, 90 грн. За таких обставин суд дійшов висновку, що, з урахуванням положень абзацу третього частини четвертої статті 45 КУзПБ, в частині вимог на суму 4 598 000 грн., які заявлені після завершення строку для їх подання та визнані судом, ТОВ "Агротек" є конкурсним кредитором, однак без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
17.11. За договором фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015, з урахуванням переривання строку позовної давності щодо звернення ТОВ "Агротек" до суду з вимогою щодо визнання заборгованості за лізинговими платежами відповідно до умов договору фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015, суд дійшов висновку про те, що за договором фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015 визнанню підлягають вимоги в розмірі 58 540 121, 05 грн., з яких: 5 107 246, 98 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 53 432 874, 06 грн. - 365% річних.
17.12. Водночас, суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015 в розмірі 22 008 032, 41 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів - 208, 14 грн. (5 107 455, 12 - 5 107 246, 98); проценти річних - 22 007 824, 27 грн. (75 440 698, 34 - 53 432 874, 07).
17.13. З урахуванням переривання строку позовної давності щодо звернення ТОВ "Агротек" до суду з вимогою щодо визнання заборгованості за лізинговими платежами, за договором фінансового лізингу № 11АФ-14 від 14.03.2014, суд дійшов висновку, що визнанню підлягають вимоги в розмірі 29 249 123, 92 грн., з яких: 2 539 008, 85 грн. - заборгованість зі сплати лізингових платежів та 26 710 115, 07 грн. - 365% річних.
17.14. Водночас, суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 11АФ-14 від 14.03.2014 в розмірі 18 916 554, 69 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів - 8 680, 23 грн. (2 547 689, 08 - 2 539 008, 85); проценти річних - 18 907 874, 46 грн. (45 617 989, 53 - 26 710 115, 07).
17.15. Також суд дійшов висновку, що за договором фінансового лізингу № 23АФ-14 від 27.03.2015 підлягають визнанню вимоги в розмірі 847 934, 32 грн. (заборгованість зі сплати лізингових платежів). Водночас суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 23АФ-14 від 27.03.2015 в розмірі 2 088 208, 64 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів - 1 758 496, 38 (2 606 430,70 - 847 934, 32) та штрафні санкції - 329 712, 26 грн.
17.16. З урахуванням переривання строку позовної давності щодо звернення ТОВ "Агротек" до суду з вимогою щодо визнання заборгованості за лізинговими платежами, суд дійшов висновку, що за договором фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 визнанню підлягають вимоги в розмірі 103 333 288, 47 грн., з яких: 9 025 876, 89 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 94 307 411, 58 грн. - 365% річних.
17.17. Водночас, суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 в розмірі 66 743 453, 54 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів - 0,56 грн. (9 025 877, 45 - 9 025 876, 89); проценти річних - 66 743 452, 98 грн. (161 050 864, 56 - 94 307 411, 58).
17.18. З урахуванням переривання строку позовної давності щодо звернення ТОВ "Агротек" до суду з вимогою щодо визнання заборгованості за лізинговими платежами, суд дійшов висновку, що за договором фінансового лізингу № 51АФ-13 від 02.04.2013 визнанню підлягають вимоги в розмірі 139 150, 46 грн., з яких: 12 126, 53 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 127 023, 93 грн. - 365% річних.
17.19. При цьому, суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 51АФ-13 від 02.04.2013 в розмірі 3 311 251, 02 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів - 79, 70 грн. (12 206, 23 - 12 126, 53); проценти річних - 3 311 171, 32 грн. (3 438 195, 25 - 127 023, 93).
17.20. За договором фінансового лізингу № 52АФ-13 від 02.04.2013 суд дійшов висновку, що визнанню підлягають вимоги в розмірі 7 935 027, 99 грн., з яких: 686247, 35 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 7 248 780, 64 грн. - 365% річних.
17.21. Водночас, суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 52АФ-13 від 02.04.2013 в розмірі 18 319 068, 60 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів - 328 720, 84 грн. (1 014 968, 19 - 686 247, 35); проценти річних - 17 990 347, 76 грн. (25 239 128, 40 - 7 248 780, 64).
17.22. За договором фінансового лізингу № 16АФ-15 від 16.03.2015 суд дійшов висновку, що визнанню підлягають вимоги в розмірі 64 142 927, 29 грн., з яких: 5 614 785, 36 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 58 528 141, 93 грн. - 365% річних.
17.23. Водночас, суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 16АФ-15 від 16.03.2015 в частині визнання процентів річних розмірі 50809903,45 грн. - (109338045,38 - 58528141,93).
17.24. За договором фінансового лізингу № 17АФ-15 від 16.03.2015 суд дійшов висновку про те, що визнанню підлягають вимоги в розмірі 63 861 544, 11 грн., з яких: 5 570 293, 33 грн. - заборгованість зі сплати лізингових платежів та 58 291 250, 78 грн. - 365% річних.
17.25. Водночас,  суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 17АФ-15 від 16.03.2015 в частині визнання процентів річних розмірі 51 530 988, 15 грн. - (109 822 238, 93 - 58 291 250, 78).
17.26. З огляду на зазначене, встановлені судом обставини та статтю 64 КУзПБ, місцевий суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ТОВ "Агротек" на загальну суму 386 610 650, 54 грн. При цьому суд зазначив, що такі вимоги підлягають задоволенню в четверту чергу, а твердження представника учасника боржника про необхідність включення відсотків річних у шосту чергу суд визнав необґрунтованим, оскільки визначені суми не є штрафними санкціями.
17.27. Щодо грошових вимог компенсації судового збору сплаченого ТОВ "Агротек" на загальну суму 633 991, 79 грн. суд зазначив, що вимоги по компенсації судового збору на суму 518 668, 50 грн. на підставі постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2020 у справі №904/2357/20 не підлягають визнанню. При цьому судом враховано, що погашення судового збору у справі № 904/7638/17 в розмірі 89 763, 29 грн. здійснено всупереч мораторію на задоволення вимог боржника - ТОВ "Серединецьке", який введено ухвалою Господарського суду Хмельницького області від 29.12.2020 у справі № 924/1277/20, що встановлено Господарським судом Хмельницького області в ухвалі від 05.08.2021 під час розгляду заяви ТОВ "Серединецьке" від 09.03.2021 про припинення дії кредиторських вимог. 
17.28. Суд зазначив, що витрати, пов`язані із провадженням у справі про банкрутство - 21 020 грн. (судовий збір, сплачений за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство № 924/1277/20) та 4 540, 00 грн. (судовий збір, сплачений за подання заяви від 28.01.2021 про додаткові грошові вимоги), підлягають визнанню та задоволенню у першу чергу. 
17.29. За результатами розгляду заяви ТОВ "Агротек" від 29.01.2021 з грошовими вимогами до боржника на суму 39 168 621, 59 грн., суд дійшов таких висновків:
17.30. 30-денний строк на подання заяв конкурсних кредиторів з грошовими вимогами до боржника починається 31.12.2020 та закінчується 29.01.2021, тому, враховуючи, що ТОВ "Агротек" звернулося із заявою про визнання додаткових грошових вимог 29.01.2021, строк на звернення з такою заявою не пропущений;
17.31. Додаткові вимоги ТОВ "Агротек" до ТОВ "Серединецьке" на суму 39   168   621,   59   грн. - це збитки в розмірі грошових сум, які кредитор витратив на відновлення технічного стану техніки, яка була вилучена у боржника в технічно несправному стані в примусовому порядку у зв`язку з невиконанням зобов`язань зі сплати лізингових платежів;
17.32. Після відмови лізингодавця (ТОВ "Агротек") від договорів фінансового лізингу та вчинення в лютому - липні 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучер А.А. виконавчих написів про повернення (вилучення та передання) майна, ТОВ "Серединецьке" зобов`язане було повернути ТОВ "Агротек" техніку, передану в користування на умовах фінансового лізингу у стані в якому її було отримано з урахуванням нормального зносу відповідно до встановлених норм амортизації;
17.33. Суд врахував, що ТОВ "Серединецьке" жодним чином не підтвердило дійсний (справний) стан техніки та не спростувало, що майно, яке перебувало у лізингу боржника на підставі договорів фінансового лізингу, було вилучене із користування боржника у несправному стані;
17.34. ТОВ "Агротек" проведено ремонтні роботи по відновленню технічного стану техніки, придатного для використання за цільовим призначенням.
17.35. Висновками про вартість ремонтно-відновлювальних робіт від 20.11.2020, складених оцінювачем Жировим А.К. (Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 98 от 25.01.2014, Кваліфікаційне свідоцтво № 1042 (базове), видане 27.06.2001 УКШ при Фонді державного майна України, Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №465/20 від 02.06.2020) частково підтверджено ринкову вартість ремонтно-відновлювальних робіт; 
17.36. Сторонами в договірному порядку не визначено умови ремонту, або порядок відшкодування лізингодавцю витрат на ремонт у випадку повернення майна (техніки) в несправному стані.
17.37. Судом було встановлено відсутність в матеріалах заяви від 29.01.2021 про визнання додаткових грошових вимог висновку про вартість ремонтно-відновлювальних робіт від 20.11.2020, складеного на трактор John Deere 8335R, 2013 року випуску, сер. НОМЕР_11 (переданого у лізинг боржнику на підставі договору №6АФ-15 від 11.03.2015), дефектного акту від 29.03.2020, рахунків від 02.11.2020 №130360, від 02.11.2020 №130362, від 02.11.2020 №130363, від 02.11.2020 №130369, на які посилається кредитор, як на доказ понесення ним матеріальних витрат. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що збитки в розмірі 3 658 016, 05 грн. в зазначеній частині є недоведеними кредитором;
17.38. ТОВ "Агротек" доведено наявність в діях ТОВ "Серединецьке" протиправної поведінки, яка виявилася у несправності транспортних засобів, відсутності запчастин та матеріалів техніки, яка була вилучена у боржника в примусовому порядку; 
17.39. ТОВ "Серединецьке" не спростувало того факту, що майно, яке перебувало у лізингу боржника на підставі договорів фінансового лізингу, було вилучене із користування боржника у несправному стані.
17.40. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що внаслідок неправомірних дій боржника, в яких наявний склад правопорушення, кредитору завдано збитки на суму 27 790 733, 59 грн, що являють собою витрати ТОВ "Агротек" на відновлення технічного стану техніки, придатного для використання за цільовим призначенням.
17.41. Суд, з урахуванням положень статті 786 ЦК України, також встановив, що строки позовної давності щодо вимог про відшкодування збитків почали свій відлік відповідно 26.02.2019, 13.03.2019, 27.03.2019, 03.06.2019, 08.07.2019, 09.07.2019 та закінчуються через рік з моменту початку їх відліку. При цьому, з урахуванням норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" та постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", суд дійшов висновку, що строк позовної давності щодо вимог про визнання (відшкодування) збитків в розмірі вартості ремонтно-відновлювальних робіт транспортних засобів, вилучених 26.02.2019 сплинув 27.02.2020, тобто до моменту встановлення карантину.
17.42. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що грошові вимоги в розмірі 7715331,95 грн. (вартість ремонтно-відновлювальних робіт транспортних засобів, які вилучені 26.02.2019 (оприскувачі John Deere 4730, 2013 року випуску, сер. № 1N04730ХЕD0028851, №1N04730ХТD0028853 (передані у лізинг за договором № 9АФ-14 від 14.03.2014; оприскувач John Deere 4730, 2013 року випуску, сер. № 1N04730ХАD0028862 (переданий у лізинг за договором № 25АФ-14 від 27.03.2014); оприскувачі John Deere 4730, 2013 року випуску, сер. № 1N04730ХVD0028780 та № 1N04730ХАD0028781 (передані у лізинг за договором № 22АФ-14 від 27.03.2014); оприскувач John Deere 4730, 2013 року випуску, сер. № 1N04730ХСD0028849 (переданий у лізинг за договором № 26АФ-14 від 28.04.2014)) не підлягають визнанню з огляду на пропуск позовної давності.
17.43. Щодо вимог про визнання (відшкодування) збитків в розмірі вартості ремонтно-відновлювальних робіт транспортних засобів, вилучених 13.03.2019, 27.03.2019, 03.06.2019, 08.07.2019, 09.07.2019 суд дійшов висновку про те, що позовна давність не пропущена, оскільки продовжуються на строк дії карантину. 
17.44. Суд дійшов висновку про обґрунтованість додаткових грошових вимог на суму 27 790 733, 59 грн. (збитки в розмірі вартості ремонтно-відновлювальних робіт транспортних засобів (трактор John Deere 8335R, 2014 року випуску, сер. № НОМЕР_7 (переданий у лізинг за договором № 14АФ-15 від 11.03.2015); трактор John Deere 8335R, 2014 року випуску, сер. № НОМЕР_1 (переданий у лізинг за договором № 15АФ-15 від 11.03.2015); трактор John Deere 8335R, 2014 року випуску, сер. № НОМЕР_2 (переданий у лізинг за договором № 11АФ-15 від 11.03.2015); трактор John Deere 8335R, 2014 року випуску, сер. № НОМЕР_3 (переданий у лізинг за договором № 13АФ-15 від 11.03.2015); трактор John Deere 8335R, 2013 р.в., сер. № НОМЕР_8 (переданий у лізинг за договором № 9АФ-15 від 11.03.2015); трактор John Deere 8335R, 2014 року випуску, сер. № НОМЕР_4 (переданий у лізинг за договором № 12АФ-15 від 11.03.2015); трактор John Deere 8335R, 2012 р.в., трактор John Deere 8335R, 2012 р.в., № НОМЕР_5 (передані у лізинг за договором №49АФ-13 від 02.04.2013); трактори John Deere 8335R, 2012 р.в., № НОМЕР_6 , John Deere 8335R, 2012 р.в., № НОМЕР_9 (передані у лізинг за договором № 48АФ-13 від 02.04.2013); трактор John Deere 8335R, 2012 р.в., № НОМЕР_10 (переданий у лізинг за договором № 49АФ-13 від 02.04.2013)).
Короткий зміст рішення апеляційного господарського суду
18. Постановою від 31.10.2023 Північно-західний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу уповноваженої особи учасників ТОВ "Серединецьке" Лозового О.В. в особі адвоката Савчука Ю.М. задовольнив частково;
18.1. ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 02.12.2021 у справі №924/1277/20 змінив в частині розгляду заяви ТОВ "Агротек" від 28.01.2021 з урахуванням заяви від 21.07.2021 про уточнення кредиторських вимог про додаткові грошові вимоги до боржника на загальну суму 645 890 885, 27 грн. (п. 3 резолютивної частини ухвали):
визнав грошові вимоги ТОВ "Агротек" до ТОВ "Серединецьке" в розмірі:
- 25 500, 00 грн. судовий збір - 1 черга задоволення вимог кредиторів;
- 37 495 811, 04 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів;
відхилив грошові вимоги ТОВ "Агротек" до ТОВ "Серединецьке" в розмірі 608369514, 23 грн.;
18.2. в частині розгляду заяви ТОВ "Агротек" від 29.01.2021 про додаткові грошові вимоги до боржника на суму 39 168 621, 59 грн. (п. 4 резолютивної частини ухвали) скасував та прийняв нове рішення, яким відхилив додаткові грошові вимоги ТОВ "Агротек" до ТОВ "Серединецьке" на зазначену суму;
18.3. в інших частинах ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 02.12.2021 залишив без змін.
18.4. Апеляційний господарський суд погодився із обґрунтованістю висновків місцевого господарського суду про те, що ТОВ "Агротек та ТОВ "Серединецьке скористалися своїм правом та за взаємною згодою передбачили більший розмір відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, ніж встановлений статтею 625 ЦК України, що узгоджується з нормами чинного законодавства.
18.5. Разом з цим, апеляційний господарський суд зазначив про помилковість висновку суду першої інстанції щодо неможливості зменшення відсотків річних до 3% з огляду на те, що ТОВ "Агротек" та ТОВ "Серединецьке" за взаємною згодою передбачили більший розмір відсотків річних за прострочення виконання, оскільки розмір нарахованих відсотків за прострочення виконання зобов`язання зі сплати лізингових платежів перевищує суми основного боргу подекуди майже у двадцять разів. Суд зауважив, що проценти річних відповідно до статті 625 ЦК України, як і інші санкції, які носять компенсаційний характер, можуть бути зменшені судом виходячи з конкретних обставин справи та з урахуванням критеріїв, визначених статтями 223 ГК України та 551 ЦК України.
18.6. При цьому апеляційний суд врахував умови договорів фінансового лізингу, за якими зобов`язання боржника визначені у валюті (долар, євро) та підлягали сплаті в гривневому еквіваленті, що мінімізує втрати кредитора від знецінення коштів.
18.7. Також судом апеляційної інстанції  враховано, що боржник знаходиться в стані неплатоспроможності та щодо нього порушено справу про банкрутство, що підтверджує його складний майновий стан, а надмірно нараховані відсотки річних, які включаються до складу основного зобов`язання, в цьому випадку призведуть до неможливості відновлення платоспроможності боржника та здійснення розрахунків з іншими кредиторами.
18.8. З огляду на зазначене, з метою дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд застосував передбачене чинним законодавством правом на зменшення нарахованих відсотків до мінімально визначених статтею 625 ЦК України трьох процентів річних.
18.9. Здійснивши за допомогою ІПС "Законодавство" перерахунок процентів річних в розмірі 3% та в межах встановлених строків суд апеляційної інстанції зазначив, що:
- за договором фінансового лізингу № 7АФ-15 від 11.03.2015 визнанню підлягають вимоги в розмірі 5 548 191,20 грн., з яких: 5 108 852, 67 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 439 338, 53 грн. - 3% річних. При цьому суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 7АФ-15 від 11.03.2015 в розмірі 75 001 360, 48 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів 0,67 грн.; проценти річних 75 001 359, 81 грн.;
- суд першої інстанції правильно зазначив, що за вимогами на суму 4 598 000 грн, ТОВ "Агротек" є конкурсним кредитором, однак без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів;
- за договором фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015 визнанню підлягають вимоги в розмірі 58 540 121, 05 грн., з яких: 5 107 246, 98 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 438 894, 09 грн. - 3% річних. При цьому суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 8АФ-15 від 11.03.2015 в розмірі 75 002 012, 39 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів - 208,14 грн.; проценти річних 75 001 804, 25 грн.;
- за договором фінансового лізингу № 11АФ-14 від 14.03.2014 визнанню підлягають вимоги в розмірі 2758544,75 грн., з яких: 2 539 008, 85 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 219 535, 90 грн. - 3% річних. Разом з тим суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 11АФ-14 від 14.03.2014 в розмірі 45 407 133, 86 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів 8 680, 23 грн.; проценти річних 45 398 453, 63 грн.;
- за договором фінансового лізингу № 23АФ-14 від 27.03.2015 підлягають визнанню вимоги в розмірі 847 934, 32 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів. При цьому місцевим судом обґрунтовано відхилені грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу№ 23АФ-14 від 27.03.2015 в розмірі 2 088 208, 64 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів 1 758 496, 38 грн. та штрафні санкції - 329 712, 26 грн.
- за договором фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 визнанню підлягають вимоги в розмірі 9 801 008, 54 грн., з яких: 9 025 876, 89 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 775 131, 65 грн. - 3% річних. Грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 24АФ-14 від 27.03.2014 відхилені судом в розмірі 160 275 733, 47 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів 0,56 грн.; проценти річних 160 275 732, 91 грн.;
- за договором фінансового лізингу № 51АФ-13 від 02.04.2013 визнанню підлягають вимоги в розмірі 13 170, 61 грн., з яких: 12 126, 53 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 1 044, 08 грн. - 3% річних. При цьому судом відхилені грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу №51АФ-13 від 02.04.2013 в розмірі 3 437 230, 87 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів 79, 70 грн.; проценти річних 3 437 151, 17 грн.;
- за договором фінансового лізингу № 52АФ-13 від 02.04.2013 визнанню підлягають вимоги в розмірі 745 826, 61 грн., з яких: 686 247, 35 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 59 579, 26 грн. - 3% річних. Суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 52АФ-13 від 02.04.2013 в розмірі 25 508 269, 98 грн., з яких: заборгованість по сплаті лізингових платежів 328 720, 84 грн.; проценти річних 25 179 549, 14 грн.;
- за договором фінансового лізингу № 16АФ-15 від 16.03.2015 визнанню підлягають вимоги в розмірі 6 095 839, 80 грн., з яких: 5 614 785, 36 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 481 054, 44 грн. - 3% річних. Суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу № 16АФ-15 від 16.03.2015 в частині визнання процентів річних розмірі 108 856 990, 94 грн.; 
- за договором фінансового лізингу № 17АФ-15 від 16.03.2015 визнанню підлягають вимоги в розмірі 6 049 400, 85 грн., з яких: 5 570 293, 33 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 479 107, 52 грн. - 3% річних. Суд відхилив грошові вимоги кредитора за договором фінансового лізингу №17АФ-15 від 16.03.2015 в частині визнання процентів річних розмірі 109 343 131, 41 грн. 
18.10. З огляду на зазначене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що за договорами фінансового лізингу визнанню підлягають визнанню вимоги на зальну суму 37 406 057, 75 грн., з яких: 34 512 372, 28 грн. - заборгованість по сплаті лізингових платежів та 2 893 685, 47 грн. 3% річних.
18.11. Доводи скаржника про необхідність застосування строку позовної давності до кожного окремого платежу по графіку апеляційним судом відхилені як необґрунтовані. При цьому, з огляду на встановлені обставини, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що нарахування процентів річних за період до 28.01.2018 здійснено за межами строку позовної давності.
18.12. Також апеляційний господарський суд визнав обґрунтованим врахування місцевим судом заперечень розпорядника майна боржника та уповноваженої особи учасника боржника щодо відсутності підстав для здійснення нарахувань процентів річних після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника згідно ухвали Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 у цій справі.
18.13. З огляду на зазначене, апеляційний господарський суд здійснив перерахунок процентів річних в межах позовної давності та до моменту введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника (з 28.01.2018 по 28.12.2020 щодо визнаного зобов`язання, в тому числі простроченого).
18.14. В частині вимог по компенсації судового збору сплаченого ТОВ "Агротек на загальну суму 633 991, 79 грн. апеляційний суд погодився із обґрунтованістю їх часткового відхилення/задоволення з огляду на обґрунтування місцевого суду.
18.15. Щодо додаткових вимог ТОВ "Агротек до ТОВ "Серединецьке" в розмірі 39 168 621, 59 грн., апеляційний господарський суд погодився із висновком місцевого суду про те, що збитки в розмірі 3 658 016, 05 грн. є недоведеними кредитором належними та допустимими доказами, тому такі вимоги правильно відхилені судом у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.
18.16. Разом з тим, апеляційний господарський суд також визнав передчасними висновки місцевого суду щодо доведеності розміру збитків в іншій частині, оскільки відомості, які відображені в дефектних актах 2019 року в точності відображають відомості, зазначені в рахунках сервісного обслуговування 2020 року, що свідчить про їх одночасне складення. При цьому дефектні акти не містять належного переліку відсутніх запчастин на момент повернення техніки, тому апеляційний суд не оцінив дефектні акти як належні докази.
18.17. Також апеляційний суд зазначив, що подані кредитором докази в підтвердження розміру збитків жодним чином не враховують параметрів нормального зносу відповідно до норм амортизації, з огляду на те, що техніка передана в 2013-2015 роках, а повернута в 2019 році; відсутній аналіз зносу майна відповідно до норм амортизації і у висновках оцінювач; питома вага перелічених кредитором використаних запасних частин та виконаних робіт засвідчує вчинення саме сервісних робіт (заміна масла, антифризу, фільтрів, фітингів, патрубків, втулок, сальників, лампочок, хомутів, шайб, болтів та гайок, прибирання кабіни тощо), які застосовуються в умовах нормального зносу транспортних засобів, оскільки є розхідними матеріалами. При цьому суд встановив, що договірні умови не зобов`язують лізингоодержувача повернути майно в ідеальному технічному стані за наслідками його експлуатації, тому апеляційний суд дійшов висновку, що відшкодування збитків в обсязі, який не враховує зносу майна відповідно до норм амортизації, є неприпустимим.
18.18. Враховуючи зазначене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що надані кредитором докази в підтвердження збитків на суму 35 506 065, 54 грн. є необґрунтованими та непідтвердженими належними доказами, а тому суд також не досліджував питання підстав застосування позовної давності щодо вимог про стягнення збитків відповідно до вимог статті 786 ЦК України.
18.19. Отже, з огляду на встановлені обставини та надану апеляційним господарським судом оцінку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала місцевого господарського суду від 02.12.2021 підлягає зміні в частині розгляду заяви ТОВ "Агротек" від 28.01.2021 щодо суми обрахованих відсотків річних виходячи з розміру 3%, а в частині розгляду заяви ТОВ "Агротек" від 29.01.2021 про додаткові грошові вимоги на суму 39 168 621, 59 грн. зазначене судове рішення підлягає скасуванню щодо визнаних грошових вимог з прийняттям нового рішення про відхилення вимог в повному обсязі. Також апеляційний суд дійшов висновку про те, що не підлягають визнанню витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 540 грн. за заявою від 29.01.2021.
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
19. ТОВ "Агротек" 15.12.2022 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 у справі № 924/1277/20.
20. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №   924/1277/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк   В.Я., судді - Білоус В.В., Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.12.2022.
21. Ухвалою Верховного Суду від 09.01.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Агротек", датою проведення судового засідання визначено 07.02.2023.
22. Ухвалою Верховного Суду від 07.02.2023 зупинено провадження у справі №   924/1277/20 за касаційною скаргою ТОВ "Агротек" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 до розгляду палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 924/1277/20 за касаційною скаргою ТОВ "Агротек" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 06.10.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022.
23. 26.04.2023 Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду прийняв постанову про задоволення касаційної скарги ТОВ "Агротек", скасування ухвали Господарського суду Хмельницької області від 06.10.2022 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 повністю, направлення справи № 924/1277/20 для продовження розгляду до Господарського суду Хмельницької області.
24. Ухвалою Верховного Суду від 23.06.2023 поновлено касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Агротек", датою проведення судового засідання визначено 11.07.2023.
25. У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 924/1277/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Жуков С.В., Васьковський О.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023.
26. Ухвалою від 11.07.2023 Верховний Суд відклав розгляд касаційної скарги ТОВ "Агротек" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 у справі № 924/1277/20, повідомив учасників справи, що розгляд касаційної скарги ТОВ "Агротек" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 відбудеться 15.08.2023 о 12:00 год.
27. В судових засіданнях 11.07.2023 та 15.08.2023 уповноважені представники арбітражного керуючого Бондарчука О.П., ТОВ "Агротек", ТОВ "Компанія "Альбіон", "АТЗТ Мирне", уповноваженої особи учасників ТОВ "Серединецьке" надали пояснення по суті вимог і доводів касаційної скарги та заперечень проти неї.
28. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 № 3057-IX, Верховний Суд розглядає справу № 924/1277/20 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ
Доводи скаржника (ТОВ "Агротек") 
29. Скаржник аргументував, що правовою підставою для касаційного оскарження ТОВ "Агротек" постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 у справі № 924/1277/20 є пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
29.1. ТОВ "Агротек" вважає, що в оскаржуваних рішеннях не були враховані висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 01.07.2020 у справі № 607/11260/15-ц, від 14.09.2022 у справі № 758/2186/20, постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 925/2301/14, від 27.05.2020 у справі № 910/12517/19, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 30.09. 2021 у справі № 922/3928/20.
29.2. Також скаржник доводив, що ототожнення судом апеляційної інстанції відсотків річних, обчислених на підставі частини другої статті 625 ЦК України з неустойкою (стаття 549 ЦК України) чи штрафними санкціями (стаття 230 ГК України), а також втручання суду апеляційної інстанції в умови договору щодо розміру грошового зобов`язання призвело до порушення статей 6, 551, 625, 627 ЦК України, статей 179, 230, 233 ГК України, а також суперечить сформованій практиці Верховного Суду, висновки якого не були враховані судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови від 31.10.2022. При цьому скаржник зауважив, що ухвала Господарського суду Хмельницької області від 02.12.2022 в цій частині є повністю законною, обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам законодавства України.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
30. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
32. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
33. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 29 - 29.2. описової частини цієї постанови.
Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги
34. Предметом розгляду у цій справі є кредиторські вимог ТОВ "Агротек" до боржника з урахуванням заяв, якими уточнено розмір кредиторських вимог та обставини їх виникнення.
Надаючи оцінку доводам скаржника та відповідності рішень судів попередніх інстанцій положенням процесуального та матеріального права, колегія суддів враховує таке.
35. За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
36. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45 - 47 КУзПБ.
37. Відповідно до положень частин першої, третьої, шостої статті 45 КУзПБ:
- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;
- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;
- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.
38. Приписами частини першої статті 46 цього Кодексу передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. 
39. Згідно з частиною другою статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.
40. Суд касаційної інстанції звертає увагу на усталені правові висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, відповідно до яких:
- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);
- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №   904/9024/16);
- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №   904/9024/16);
- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).
- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно (господарсько) - правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №   910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі №   915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі №   908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №   904/9024/16).
41. У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №   908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, ).
42. Зазначені висновки не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ (відповідно до пункту 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство), оскільки Кодекс (статті 45 - 47) містить аналогічне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.
Така позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.12.2021 у справі № 905/857/19, від 20.12.2021 у справі № 922/1775/19, від 09.06.2022 у справі № 910/14927/20, від 19.07.2022 у справі № 904/4790/21.
Щодо суті касаційної скарги
43. Зі змісту резолютивної частини оскаржуваної постанови апеляційного суду вбачається, що суд апеляційної інстанції змінив ухвалу місцевого суду лише щодо двох вимог кредитора: 
- щодо нарахованих на підставі умов договору та частини другої статті 625 ЦК України 365% річних;
- щодо завданих боржником збитків, заявлених ТОВ "Агротек" як кредиторські вимоги на суму 35 506 065, 54 грн.
З огляду на зазначене Верховний Суд, з урахуванням положень 300 ГПК України, переглядає оскаржуване рішення в зазначеній частині з урахуванням доводів та заперечень, викладених ТОВ "Агротек" у касаційній скарзі.
Щодо права суду зменшити розмір заявлених кредиторських вимог ТОВ "Агротек"
44. Як вбачається зі змісту заявлених вимог та встановлених судами попередніх інстанцій обставин, боржник та ТОВ "Агротек" погодили збільшення відсотків річних з 3% до 365% річних, тому кредитор здійснив розрахунок його вимог саме виходячи із погодженого сторонами договірних відносин розміру відповідальності.
45. Також зі змісту ухвали місцевого суду вбачається, що судом визнано пред`явлені кредиторські вимоги в зазначеній частині з урахуванням позовної давності, в той час як апеляційний суд здійснив перерахунок визнаних місцевим судом кредиторських вимог, зменшивши їх з 365% до 3 % річних.
Колегія суддів у цій справі погоджується із правильністю здійсненого апеляційним судом розрахунку відповідальності, з огляду на таке.
46. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання, тому наслідки порушення грошового зобов`язання не можуть залежати від того, з яких підстав виникло грошове зобов`язання: з позадоговірних чи договірних відносин, або з якого саме договору.
46.1. Якщо грошове зобов`язання виникло з договірних відносин, то прострочення його виконання призводить до відповідальності боржника перед кредитором, зокрема - настання обов`язку зі сплати процентів річних у розмірі, встановленому законом або договором, але саме грошове зобов`язання залишається при цьому незмінним. Наприклад, якщо боржник не сплатив гроші за куплене майно, надані послуги в певній сумі, то прострочення грошового зобов`язання не змінює його розміру, яке залишається без змін незалежно від часу прострочення, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.
46.2. Так само якщо боржник не сплатив суму боргу, яка становить суму лізингових платежів за рухоме майно, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку дії договору, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.
46.3. Зазначене свідчить, що наслідки порушення грошового зобов`язання є однаковими незалежно від того, з якого договору таке зобов`язання виникло: з договору купівлі-продажу, договору про виконання робіт, кредитного договору, договору лізингу тощо.
Отже, у разі порушення боржником зобов`язання зі сплати лізингових платежів настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
46.4. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки їх нарахування виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання 
46.5. Водночас загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Тобто заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. 
46.6. Отже, одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності, яка регулюється загальними нормами про цивільно-правову відповідальність. Водночас зазначене дає підстави також для висновку про те, що розмір процентів як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання може бути зменшений судом.
Такі висновки узгоджуються, зокрема, з правовими позиціями, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №   646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, від 28.03.2018 у справі №   444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.
47. Колегія суддів погоджується із доводами скаржника про те, що приписи частин другої та третьої статті 6 і статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд і коли вони не вправі цього робити.
47.1. Разом з тим у частині третій статті 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Тобто частина третя статті 6 ЦК України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону.
47.2. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
47.3. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.
47.4. Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення сплати лізингових платежів боржник буде зобов`язаний сплатити кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував лізингові платежі, або в іншому розмірі. 
47.5. Водночас така домовленість, здійснена з посиланням на статтю 625 ЦК України, може бути зменшена судом, зокрема, з огляду на таке.
47.6. У цивільних та господарських відносинах, які регулює § 6 "Лізинг" ЦК України, важливо дотримати баланс інтересів лізингодавця та лізингоодержувача в межах лізингових відносин.
47.7. При цьому принципи справедливості, добросовісності та розумності, передбачені положеннями пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (див. пункт 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19). 
47.8. Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору, а кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №   363/1834/17 (пункт 57)).
48. Апеляційний господарський суд встановив, що розмір нарахованих відсотків за прострочення виконання зобов`язання зі сплати лізингових платежів перевищує суми основного боргу подекуди майже у двадцять разів. При цьому апеляційний суд врахував умови договорів фінансового лізингу, за якими зобов`язання боржника визначені у валюті (долар, євро) та підлягали сплаті в гривневому еквіваленті, що мінімізує втрати кредитора від знецінення коштів. Також судом апеляційної інстанцій враховано, що боржник знаходиться в стані неплатоспроможності та щодо нього порушено справу про банкрутство, що підтверджує його складний фінансово - майновий стан, а надмірно нараховані відсотки річних, які включаються до складу основного зобов`язання, в цьому випадку призведуть до неможливості відновлення платоспроможності боржника та здійснення розрахунків з іншими кредиторами.
49. Аналіз змісту внесених змін до Договорів лізингу в частині сплати 365 % річних у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в Графіку, свідчить про те, що сторони передбачили таку сплату саме як відповідальність. 
49.1. При цьому розмір такої відповідальності значно перевищує розмір заборгованості боржника, що свідчить про неможливість тлумачення нарахованих ТОВ "Агротек" процентів як компенсацію майнових втрат на підставі статті 625 ЦК України та, як наслідок, унеможливлює визнання ТОВ "Агротек" кредитором боржника в частині заявлених процентів, нарахованих поза межами строку сплати лізингових платежів, оскільки таке нарахування також може свідчити про зловживання з боку кредитора наданим йому правом та створенням умов для безпідставного збагачення за рахунок саме стягнутих сум відповідальності, що не відповідає загальноприйнятим принципам цивільної практики.
49.2. З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосування положень статей 551 ЦК України, 233 ГК України апеляційним судом не призвело до прийняття неправильного рішення по суті, а визначений учасниками спірних правовідносин розмір відповідальності є таким, що може бути зменшений судом з урахуванням положень цивільного законодавства та з метою дотримання його основоположних принципів.
49.3. Отже, Верховний Суд вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про відмову у визнанні кредиторських вимог до боржника, нарахованих в розмірі 365 % річних та перерахунок зазначених вимог відповідно до положень статті 625 ЦК України в розмірі 3 % річних, оскільки такий розрахунок відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності. При цьому таке зменшення враховує інтереси як боржника, який перебуває у стані неплатоспроможності, так і кредитора, вимогу якого щодо компенсації за порушення умов договору враховано судом.
Щодо відмови суду у визнанні кредиторських вимог, заявлених в якості збитків, які завдані внаслідок користування лізинговим майном 
50. Відповідно до статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди. 
51. За статтею 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання. Водночас необхідно враховувати, що можуть мати місце випадки, коли сторони перебувають у договірних відносинах, але заподіяння шкоди однією із сторін іншій стороні не пов`язане з виконанням зобов`язання, що випливає з цього договору. За таких обставин, незалежно від наявності договору, при вирішенні спору слід керуватися нормами ЦК України та ГК України щодо відшкодування позадоговірної шкоди. 
51.1. Водночас кожна з сторін повинна довести ті обставини та їх наслідки, на які вони посилаються як на підтвердження настання збитків/їх відсутності в порядку, передбаченому положеннями статей 74, 76 - 77 ГПК України.
52. Як вбачається із змісту рішення суду апеляційної інстанції, апеляційний суд визнав передчасними висновки місцевого суду щодо доведеності розміру збитків в іншій частині, оскільки відомості, які відображені в дефектних актах 2019 року в точності відображають відомості, зазначені в рахунках сервісного обслуговування 2020 року, що свідчить про їх одночасне складення. 
52.1. При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дефектні акти не містять належного переліку відсутніх запчастин на момент повернення техніки, тому апеляційний суд не оцінив дефектні акти як належні докази.
52.2. Також апеляційний господарський суд зазначив, що подані кредитором докази в підтвердження розміру збитків жодним чином не враховують параметрів нормального зносу відповідно до норм амортизації, з огляду на те, що техніка передана в 2013-2015 роках, а повернута в 2019 році; відсутній аналіз зносу майна відповідно до норм амортизації і у висновках оцінювач; питома вага перелічених кредитором використаних запасних частин та виконаних робіт засвідчує вчинення саме сервісних робіт (заміна масла, антифризу, фільтрів, фітингів, патрубків, втулок, сальників, лампочок, хомутів, шайб, болтів та гайок, прибирання кабіни тощо), які застосовуються в умовах нормального зносу транспортних засобів, оскільки є розхідними матеріалами. 
52.3. При цьому суд встановив, що договірні умови не зобов`язують лізингоодержувача повернути майно в ідеальному технічному стані за наслідками його експлуатації, тому апеляційний суд дійшов висновку, що відшкодування збитків в обсязі, який не враховує зносу майна відповідно до норм амортизації, є неприпустимим.
52.4. Враховуючи зазначене, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку, що надані кредитором докази в підтвердження збитків в розмірі 27 790 733, 59 грн не є належними та допустимими в розумінні положень статей 76 - 77 ГПК України доказами на підтвердження завданих збитків.
53. Водночас, з матеріалів справи вбачається та колегією суддів у цій справі враховується, що боржником зазначений розмір збитків не визнавався, а встановлені апеляційним господарським судом обставини та наявність у цій справі суперечностей між боржником та кредитором свідчать, що має місце спір про право у матеріально-правових відносинах, на яких ґрунтуються вимоги скаржника як ініціюючого кредитора до боржника.
53.1. Колегія суддів звертає увагу, що майнові вимоги кредиторів у розумінні статті 1 КУзПБ не тотожні позовним майновим вимогам (предмет позову) до боржника, які підлягають розгляду в порядку статті 7 КУзПБ, а суд не може на власний розсуд трансформувати та/або ототожнити позовні вимоги у вимоги до кредиторів, що подаються відповідно до статті 45 КУзПБ.
53.2. Такий висновок підтверджується порівняльним аналізом регулювання процесуальних норм щодо розгляду позовних матеріалів у межах справи про банкрутство в порядку статті 7 КУзПБ та заяв кредиторів з вимогами до боржника в порядку статті 45 КУзПБ, що виявляє суттєві розбіжності, окрім предмета судового розгляду, також у змісті звернення до суду, правилах розгляду, виді судового рішення та суб`єктному складі.
53.3. При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що скаржник у наведених аргументах не врахував межі повноважень місцевого суду у попередньому засіданні при розгляді кредиторських вимог.
53.4. Водночас, у попередньому засіданні при розгляді вимог кредиторів місцевий суд мав зважувати на встановлені обставини (зокрема щодо незаконності дій, вчинених боржником), оцінюючи їх в межах порушеного у попередньому засіданні питання - розгляду вимог кредиторів (законності, обґрунтованості, підтвердження доказами, порушення прав інших кредиторів на черговість задоволення тощо).
53.5. Також колегія суддів звертає увагу, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі №   334/5073/19).
54.6. З огляду на зазначене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки апеляційного суду про те, що вимоги скаржника до боржника заявлені передчасно, оскільки заявлені вимоги мають спірний характер, підстави для визнання їх конкурсними на момент їх розгляду відсутні, а скаржник, з метою правильного та обґрунтованого визначення розміру завданих боржником збитків, не позбавлений права звернутись із відповідним позовом до суду у порядку позовного провадження в межах провадження справи про банкрутство.
54.6. Отже, висновки апеляційного суду про скасування ухвали місцевого суду в частині відмови ТОВ "Агротек" у визнанні кредиторських вимог з прийняттям в цій частині зміни змісту ухвали та відмови у задоволенні заяви про визнання кредиторських вимог, а саме збитків на загальну суму 35 506 065, 54 грн., зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи. 
55. Верховний Суд вважає необґрунтованими посилання скаржника на висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 01.07.2020 у справі № 607/11260/15-ц, від 14.09.2022 у справі № 758/2186/20, постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 925/2301/14, від 27.05.2020 у справі № 910/12517/19, від 28.11.2019 у справі №   910/8357/18, від 30.09. 2021 у справі № 922/3928/20, з огляду на таке.
55.1. Зміст постанови Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20 свідчить, що спір у зазначеній справі виник щодо стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, у сфері публічних закупівель, поза межами провадження у справі про банкрутство.
55.2. Зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.07.2020 у справі № 607/11260/15-ц вбачається, що спір у зазначеній справі виник щодо стягнення боргу з фізичних осіб, без встановлення зміни у договірному порядку розміру відсотків інфляційних втрат за статтею 625 ЦК України, поза межами розгляду кредиторських вимог під час провадження у справі про банкрутство.
55.3. Зміст постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.09.2022 у справі № 758/2186/20 свідчить, що спір у зазначеній справі виник щодо стягнення боргу з фізичних осіб, без встановлення зміни у договірному порядку розміру відсотків інфляційних втрат за статтею 625 ЦК України, поза межами розгляду кредиторських вимог під час провадження у справі про банкрутство.
55.4. Зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.09.2022 у справі № 758/2186/20 вбачається, що спір у зазначеній справі виник щодо стягнення боргу з фізичних осіб, без встановлення зміни у договірному порядку розміру відсотків інфляційних втрат за статтею 625 ЦК України, поза межами розгляду кредиторських вимог під час провадження у справі про банкрутство.
55.5. За результатами розгляду справи № 925/2301/14 (постанова від 16.04.2019) Верховний Суд дійшов висновку, що судами вирішено спір за недопустимими доказами у справі, наданими підприємством в обґрунтування позовних вимог, а невстановлення судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи на підставі допустимих доказів унеможливлює перевірку судом касаційної інстанції правильності застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального права. При цьому Верховний Суд скасував рішення та постанову у справі, а справа - передана на новий розгляд до місцевого господарського суду. Крім того зазначена справа розглядалась поза межами розгляду кредиторських вимог під час провадження у справі про банкрутство
55.6. Зі змісту постанови Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 910/12517/19 вбачається, що, задовольняючи позов, господарські суди зазначили, що зобов`язання відповідача зі сплати (повернення) коштів на користь позивача виникли з підстав визнання недійсними договорів № 270/3/123-07Р від 19.12.2007 та № 270/3/137-07Р від 19.12.2007. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі № 910/1609/17 встановлено факт відсутності підстав для утримання Міністерством оборони України сплачених позивачем за договорами грошових коштів в сумі 14 665 200 грн. та факт наявності обов`язку відповідача повернути грошові кошти позивачу. Враховуючи невиконання Міністерством оборони України рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі № 910/1609/17 та зобов`язання з повернення 14 665 200 грн на користь ПАТ   "Недиверсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інноваційні стратегії", суди зазначили, що позивач набув права на нарахування та стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат на таку суму заборгованості за весь час прострочення. Крім того зазначена справа розглядалась поза межами розгляду кредиторських вимог під час провадження у справі про банкрутство.
55.7. У справі № 910/8357/18 (постанова Верховного Суду від 28.11.2019) предметом судового розгляду є вимога АТ "Сбербанк" про визнання недійсним договору поруки від 20.10.2016 обґрунтована із посиланням на приписи статті 234 ЦК України вчиненням відповідачами 1, 2 оспорюваного правочину з метою створення штучної кредиторської заборгованості у ТОВ "Євроальянс Ріалті" задля подальшого його ухилення від сплати ним кредитних зобов`язань перед позивачем, а позовні вимоги обґрунтовано приписами статті 234 ЦК України з посиланням на вчинення відповідачами правочину без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлювались. Тобто у зазначеній справі не розглядались кредиторські вимоги, які виникли між заявником та боржником на підставі договорів лізингу.
55.8. Отже, аналіз висновків, викладених у зазначених постановах Верховного Суду свідчить, що такі висновки є нерелевантними до правовідносин у цій справі з огляду на інший суб`єктний склад, правове регулювання спірних правовідносин та встановлені судами у зазначених справах обставини, а посилання скаржника на незастосування таких правових позицій не є підставою для скасування обґрунтованого та законного рішення апеляційного суду у цій справі, оскільки, з огляду на зазначене, оскаржувана постанова прийнята з дотриманням судом норм процесуального та матеріального права.
Висновки за результатами касаційного провадження
56. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
57. Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
58. Ураховуючи наведені положення законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду відсутні, тому в задоволенні касаційної скарги слід відмовити.
Щодо судових витрат
59. З огляду на положення статті 129 ГПК України та залишення касаційної скарги ТОВ "Агротек" без задоволення, понесені у зв`язку із касаційним переглядом справи судові витрати покладаються на скаржника.
На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", залишити без задоволення.
2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 у справі № 924/1277/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк
Судді                                                                                          О.В. Васьковський
                                                                                          С.В. Жуков