УХВАЛА

03 жовтня 2023 року 
м. Київ

cправа №   922/2018/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Огороднік К.М., Пєсков В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Селянського (фермерського) господарства "Анастасія"
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 (колегія суддів у складі: Плахов О.В. - головуючий, Лакіза В.В., Фоміна В.О.)
та ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.06.2023 (суддя Калантай М.В)

у справі № 922/2018/23
за позовом Селянського (фермерського) господарства "Анастасія"
до  Фермерського господарства "Долина Сонця" 
про стягнення 404569,90 грн, 

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Анастасія" 19.09.2023 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.06.2023 у справі № 922/2018/23 разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі  статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", умови прийнятності касаційної скарги, згідно норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Здійснивши перевірку касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку, що в прийнятті касаційної скарги слід відмовити з огляду на таке.

Селянське (фермерське) господарство "Анастасія" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фермерського господарства "Долина Сонця" про стягнення 404569,90 грн матеріальних збитків.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 залишено без руху  позовну заяву Селянського (фермерського) господарства "Анастасія" залишено без руху; зобов`язано позивача протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути виявлені недоліки та визначити вірне місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; надати докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих документів за правильною адресою його місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; визначити (уточнити) розмір всіх заявлених до стягнення вимог та надати відповідні обґрунтовані розрахунки; а також  докази сплати судового збору в розмірі 6068,55грн. (а у випадку, якщо за результатами уточнення суми заявлених позовних вимог ціна позову буде змінена, сплатити судовий збір, виходячи з нової ціни позову).

12.06.2023 Селянське (фермерське) господарство "Анастасія" подало до господарського суду Харківської області клопотання про усунення недоліків позовної заяви, в якому, зокрема, зазначено як адресу відповідача - 63342, Харківська область, Красноградський район, селище Садове, вул.Засядька, буд.38; надано докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками на адресу: 64540, Харківська область, Красноградський район, селище Садове, вул.Засядька, буд.38; визначено (уточнено) розмір всіх заявлених до стягнення позовних вимог та надано відповідний розрахунок, згідно з яким позивач просив суд стягнути з відповідача 304348,00 грн матеріального збитку, з урахуванням інфляції в Україні - 404569,90 грн.; надано докази сплати судового збору в розмірі 6068,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.06.2023 у справі №922/2018/23, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2023, повернуто позову заяву Селянського (фермерського) господарства "Анастасія" на підставі того, що позивачем не було усунуто всі недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у даній справі.

Повертаючи позову заяву Селянського (фермерського) господарства "Анастасія", суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не виконав вказівки, зазначені в ухвалі від 22.05.2023 щодо зазначення вірної адреси місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, всупереч приписам пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України. Також судом вказано, що Селянське (фермерське) господарство "Анастасія" до клопотання про усунення недоліків додало опис вкладення від 06.06.2023, який підтверджує направлення копії позовної заяви з додатками на адресу, яка не відповідає адресі місцезнаходження відповідача згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що оскільки доданий позивачем поштовий опис вкладення не може бути прийнято судом, як належний доказ направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, то Селянське (фермерське) господарство "Анастасія" не усунуло всі недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі Господарського суду Харківської області від 22.05.2023, що є підставою для повернення позовної заяви, відповідно до приписів .

Верховний Суд погоджується з такими висновками господарського суду першої та апеляційної інстанції виходячи з такого.

Згідно зі  статтею 1 Закону України "Про поштовий зв`язок" поштовий зв`язок - це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій. Оператор поштового зв`язку (оператор) - це суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про поштовий зв`язок"  послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з прийманням, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів.

Статтею 13 цього Закону визначено, що оператори поштового зв`язку надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулювання відносин між ними визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені  постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила). 

Відповідно до пункту 10 Правил оператори поштового зв`язку зобов`язані забезпечувати: надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості відповідно до нормативно-правових актів, що регламентують діяльність операторів поштового зв`язку, умов договору; пересилання поштових відправлень, що належить до універсальних послуг поштового зв`язку, поштових переказів у нормативні строки, встановлені ним самостійно згідно із законодавством.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю (пункт 11 Правил).

Пунктом 59 Правил передбачає, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

Згідно з пунктом 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Отже звертаючись до суду з позовною заявою, на позивача покладений обов`язок додати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позову і доданих до нього документів листом з описом вкладення, який має містити номер поштового відправлення. Саме зазначення такого номеру є обов`язковим для виконання вимог  Господарського процесуального кодексу України про належне надсилання позовної заяви та документів іншій стороні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи позовної заяви і доданих документів.

Приписами частини 1 статті 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з положеннями статей 73, 76, 77 ГПК України належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії позовної заяви з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, до позовної заяви позивачем було додано опис вкладення від 12.05.2023, який підтверджує направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача: 63374, Харківська область, Красноградський район, селище Садове, яка не відповідала адресі ФГ "Долина Сонця", вказаній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 64540, Харківська область, Красноградський район, селище Садове, вул.Засядька, будинок 48, у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 про залишення позовної заяви без руху позивача було зобов`язано надати докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих документів за правильною адресою його місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, до клопотання про усунення недоліків позивач - Селянське (фермерське) господарство "Анастасія" додало опис вкладення від 06.06.2023р., який підтверджує направлення копії позовної заяви з додатками на адресу: 64540, Харківська область, Красноградський район, селище Садове, вул.Засядька, буд.38, тобто на адресу, яка також не відповідає адресі місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вірною адресою є: 64540, Харківська обл., Красноградський р-н, селище Садове, вул.Засядька, буд. 48.

Отже, господарський суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що доданий позивачем до його клопотання про усунення недоліків опис вкладення не може бути прийнятий судом як належний доказ на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

Також, виходячи з приписів частини 2 статті 27, пункту 2 частини 3  статті 162 ГПК України, статей 89, 93 ЦК України, позивач в позові має вказувати місцезнаходження відповідача, яке зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Проте, позивачем в позовній заяві було вказано адресою місцезнаходження відповідача - 63374, Харківська область, Красноградський район, селище Садове, яка не збігається з даними, наявними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 64540, Харківська область, Красноградський район, селище Садове, вул.Засядька, будинок 48.

Залишаючи позову заяву без руху, господарський суд першої інстанції в ухвалі від 22.05.2023 зобов`язав позивача визначити вірне місцезнаходження відповідача у відповідності до відомостей зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, в клопотанні про усунення недоліків позивачем було зазначено, що місцезнаходженням відповідача є: 63342, Харківська область, Красноградський район, селище Садове, вул.Засядька, буд.38.

Вказані позивачем відомості не відповідають адресі Фермерського господарства "Долина Сонця", зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а отже, позивач не усунув виявлений судом недолік та не виконав вимоги пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України щодо зазначення вірної адреси місцезнаходження відповідача. 

Частиною 4 статті 174 ГПК України визначено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що оскільки Селянське (фермерське) господарство "Анастасія" в визначений ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 строк не усунув всі недоліки позовної заяви, які були зазначені вказаній ухвалі, то позовна заява повертається позивачу на підставі частини 4 статті 174 ГПК України. 

Приписами частини 2 статті 293 ГПК України встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, наведена норма закону надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 2 статті 293 ГПК України, що повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Для Верховного Суду правильне застосовування першою та апеляційною інстанцією норм права при постановленні оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 та ухвали Господарського суду Харківської області від 16.06.2023 у справі № 922/2018/23 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

За таких обставин Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Селянського (фермерського) господарства "Анастасія" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.06.2023 у справі № 922/2018/23 на підставі частини 2 статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/2018/23 за касаційною скаргою Селянського (фермерського) господарства "Анастасія" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 та ухвалу  Господарського суду Харківської області від 16.06.2023.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Картере 

Судді                                                                                                    К. Огороднік  

                                                                                                    В. Пєсков