ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/18283/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Кондратова І.Д.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної іпотечної установи

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя - Андреїшина І.О.)
від 14.09.2022
та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.)
від 15.02.2023

у справі № 910/18283/21 

за позовом Державної іпотечної установи
до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство фінансів України, Міністерство економіки України, Приватне акціонерне товариство "Українська фінансова житлова компанія"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України
про визнання припиненим зобов`язання,

за участю представників учасників справи:
позивача - Тодосієнко В.М., Дяченко В.С.; 
відповідача - Шутов О.О.;
третьої особи 1 на стороні позивача - Гуцева Л.О.;
третьої особи 2 на стороні позивача - не з`явився;
третьої особи 3 на стороні позивача - Зайончковська В.В.;
третьої особи 1 на стороні відповідача - Шутов О.О.;
третьої особи 2 на стороні відповідача - Гузієнко Я.М.;

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1.Державна іпотечна установа звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання припиненим з 23.06.2020 зобов`язання Державної іпотечної установи перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" щодо сплати відсоткового доходу за 13 відсотковий період за іменними відсотковими облігаціями з додатковим забезпеченням в бездокументарній формі серії "В3", міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (ISIN) UA4000178446, реєстраційний номер випуску 294/2/2013, дата реєстрації - 27.12.2013 у кількості 536 шт.

1.2. В обґрунтування позовних вимог (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) Державна іпотечна установа посилається на те, що через неплатоспроможність АТ "Дельта Банк" вона з березня 2015 року позбавлена можливості розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунку в АТ   "Дельта Банк", а відтак не може здійснити виплату відсоткового доходу власнику, яким є АТ "Дельта Банк", за рахунок цих коштів. 

При цьому позивач зазначає, що зміни внесені до спеціального закону, яким є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позбавили сторін правових підстав на проведення зарахування цих взаємних грошових вимог.

Таким чином, позивач вважає наявними правові підстави для припинення зобов`язань за облігаціями через неможливість їх виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. 

Матеріально-правовою підставою позову Державна іпотечна установа визначила статтю 607 Цивільного кодексу України.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 у задоволені позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на норми спеціального закону, а саме: п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якими забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

2.2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2022.

Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, виходив з того, що неможливість виконання грошового зобов`язання, яке випливає з цінного паперу, через відсутність у боржника грошових коштів, не припиняє таке зобов`язання перед кредитором.

Заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності судами не розглядалась, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено за результатом розгляду справи по суті.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023, Державна іпотечна установа подала касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

3.2. Державна іпотечна установа підставою касаційного оскарження визначила пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 607 Цивільного кодексу України.

За доводами скаржника прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" та від 02.10.2015 № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в розумінні пункту 6.3. договору банківського рахунку є обставиною непереборної сили, яка знаходиться поза межами контролю позивача і відповідача, і яку сторони не могли передбачити або запобігти її настанню; обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, що є підставою для припинення зобов`язання в силу статті 607 Цивільного кодексу України.

При цьому скаржник посилається на те, що суди попередніх інстанцій не дали оцінки умовам договору банківського рахунку, не врахували положення Проспекту емісії, не врахували зміни в законодавстві та прийняття рішення уповноваженими державними органами.

Також скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції помилково застосував до спірних правовідносин статтю 617 Цивільного кодексу України, яка регулює підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. 

3.3. У відзиві на касаційну скаргу Національний банк України просив відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. При цьому зазначає, що ДІУ відповідає за власні зобов`язання за облігаціями перед АТ "Дельта Банк" відповідно до чинного законодавства про цінні папери та проспекту емісії облігацій. Також вказує на те, що зобов`язання ДІУ за облігаціями не виникають на підставі статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а регулюються нормами Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" та проспектом емісії облігацій. Крім того, неможливість виконання зобов`язань за облігаціями шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог не свідчить, що таке зобов`язання взагалі не може бути виконаним. 

Національний банк України звертає увагу на те, що ДІУ, усвідомлюючи наявність остаточних судових рішень у спорах, де їй відмовлено в задоволенні позовів про припинення зобов`язань за облігаціями, зловживаючи матеріальними (цивільними) правами, з метою уникнення виконання своїх зобов`язань за облігаціями, ДІУ звернулося з окремим позовом у цій справі.

3.4. Міністерство фінансів України у своєму відзиві просило касаційну скаргу ДІУ задовольнити. При цьому зазначає, що на момент введення тимчасової адміністрації і віднесення АТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних банків на рахунку ДІУ в Банку знаходилась сума 3   332   921   190, 01 грн, за рахунок яких ДІУ могла виконати свої зобов`язання перед відповідачем. 

3.5. У відзиві на касаційну скаргу АТ "Дельта Банк" просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. При цьому Банк зазначив, що позивач на власний розсуд, добровільно та за власним бажанням погодив умови щодо порядку розрахунків за придбані Банком цінні папери саме шляхом використання рахунку, відкритого в АТ "Дельта Банк", а не іншому банку. Зобов`язання ДІУ перед АТ "Дельта Банк" є грошовим і може бути виконане за рахунок інших коштів позивача. Наведені позивачем обставини щодо неможливості виконання вимоги про погашення суми відсоткового доходу за 13 відсотковий період за іменними відсотковими облігаціями не є в розумінні статті 607 Цивільного кодексу України підставою для припинення зобов`язання неможливістю його виконання.

3.6. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у відзиві на касаційну скаргу просив відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. Фонд звертає увагу на те, що ані Проспект емісії, ані договір купівлі-продажу цінних паперів, ані договір банківського рахунка не встановлюють будь-яку залежність виплати відсоткового доходу за облігаціями та їх номінальну вартість від можливості розпорядження конкретними коштами, що були розміщені в АТ "Дельта Банк". Прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" та від 02.10.2015 № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" не може бути підведено під поняття "неможливість виконання" як це зазначено в статті 607 Цивільного кодексу України, оскільки процедура повернення кредиторові неплатоспроможного банку коштів чітко регламентована спеціальним законом.

3.7. Від Державної іпотечної установи надійшли заперечення на відзив Національного банку України, в яких позивач зазначає про те, що результат розгляду господарських справ, які в своєму відзиві згадує Національний банк України, не може впливати на розгляд цієї справи, з огляду на різні предмети та підстави позову. 

Також від Державної іпотечної установи надійшла відповідь на відзив АТ "Дельта Банк", в якій позивач зазначає, що твердження Банку є необґрунтованими. 

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

27.02.2013 між Банком та Державною іпотечною установою (клієнт) укладено договір банківського рахунку №26/995-070, за умовами якого Банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті № НОМЕР_1 та отримує плату за обслуговування рахунку згідно з тарифами банку на банківські послуги.

26.12.2013 Правлінням Державної іпотечної установи було прийнято рішення про закрите (приватне) розміщення облігацій серії «Z2», «A3», «B3», «C3», «D3».

У п. 4.2 Проспекту емісії облігацій серії «Z2», «A3», «B3», «C3», «D3» Державної іпотечної установи 2013 року наведено параметри випуску облігацій, а саме:

- характеристика облігацій: серія «Z2» - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія «A3» - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія «B3» - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія «C3» - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням; серія «D3» - іменні, відсоткові, з додатковим забезпеченням;

- кількість облігацій: 50 000 штук відсоткових іменних облігацій, у тому числі: серія «Z2» - 10 000 штук; серія «A3» - 10 000 штук; серія «B3» - 10 000 штук; серія «C3» - 10 000 штук; серія «D3» - 10 000 штук;

- номінальна вартість облігацій (серій «Z2», «A3», «B3», «C3», «D3»): 100 000,00 грн.;

- загальна номінальна вартість випуску облігацій: 5 000 000 000,00 грн., в тому числі: серія «Z2» - 1 000 000 000,00 грн.; серія «A3» - 1 000 000 000,00 грн.; серія «B3» - 1   000 000 000, 00 грн.; серія «C3» - 1 000 000 000, 00 грн.; серія «D3» - 1   000   000   000,   00 грн.

Відповідно до п. 4.6.1. Проспекту емісії облігації розміщуються шляхом закритого (приватного) продажу на території України серед інвесторів - 100 найбільших банків України, в переліку яких є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк".

Згідно з п. 4.8 Проспекту емісії виплата відсоткового доходу здійснюється за рахунок коштів емітента в національній валюті депозитарною установою, з якою власник облігацій уклав договір про обслуговування рахунку у цінних паперах. Виплата відсоткового доходу за облігаціями здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок власника облігацій.

Виплата відсоткового доходу за облігаціями здійснюється з періодичністю один раз на півроку.

Виплата відсоткового доходу здійснюється на підставі реєстру власників, який складає Центральний депозитарій ПАТ "НДУ" на момент завершення операційного дня, що передує даті початку відповідної виплати (даті останньої виплати).

За змістом п. 4.8 Проспекту емісії, для восьмого відсоткового періоду емітент встановлює такі умови виплати відсоткового доходу:

- для облігацій серії «А3»: для дев`ятого відсоткового періоду датою закінчення виплати відсоткового доходу визначено 26.06.2018, розмір виплати відсоткового доходу на одну облігацію становить 4 487,67 грн;

- для облігацій серії «В3»: для дев`ятого відсоткового періоду датою закінчення виплати відсоткового доходу визначено 26.06.2018, розмір виплати відсоткового доходу на одну облігацію становить 4 736,99 грн;

- для облігацій серії «С3»: для дев`ятого відсоткового періоду датою закінчення виплати відсоткового доходу визначено 26.06.2018, розмір виплати відсоткового доходу на одну облігацію становить 4 736,99 грн.

Також з гідно з п. 4.8 Проспекту емісії датою закінчення виплати відсоткового доходу за 13 відсотковий період є 23 червня 2020 року.

05 вересня 2014 між Державною іпотечною установою та AT "Дельта Банк" (далі- банк/покупець) укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів №ДД-750/2014 на придбання іменних відсоткових з додатковим забезпеченням облігацій серії «ВЗ», ISIN UA4000178446 в кількості 4 500 шт. загальною вартістю 457 847 280,00 грн.

08 вересня 2014 між Державною іпотечною установою та AT "Дельта Банк" укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів №ДД-751/2014 на придбання іменних відсоткових з додатковим забезпеченням облігацій серії «ВЗ», ISIN UA4000178446 в кількості 4 500 шт. загальною вартістю 457 847 280,00 грн.

09 вересня 2014 між Державною іпотечною установою та AT "Дельта Банк" укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів №ДД-758/2014 на придбання іменних відсоткових з додатковим забезпеченням облігацій серії «ВЗ», ISIN UA4000178446 в кількості 1 000 шт. загальною вартістю 101 847 950,00 грн.

Відповідно до умов згаданих договорів емітент зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити іменні відсоткові з додатковим забезпеченням облігації серії «В3», код ЦП (ISIN) UA4000178446.

Згідно з реєстром власників іменних цінних паперів № 16847 від 22.06.2020 відповідач є власником іменних відсоткових облігацій емітованих позивачем серії В3 в кількості 536 шт. загальною номінальною вартістю 53 600 000,00 грн.

Відповідно до пунктів 2.4. договорів покупець зобов`язується оплатити загальну вартість ЦП, що передаються за цим договором у власність покупцю, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок емітента № НОМЕР_1 в AT "Дельта Банк", код установи банку 380236, код за ЄДРПОУ 33304730 до кінця операційного дня.

Відповідний рахунок № НОМЕР_1 був відкритий Державною іпотечною установою в AT "Дельта Банк" на підставі договору банківського рахунку № 26/995-070 від 27.02.2013 код установи Банку 380236, код за ЄДРПОУ 33304730.

Згідно з п. 1.1. договору банківського рахунку, Банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті № НОМЕР_1 та отримує плату за обслуговування рахунку.

Банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування відповідних сум з рахунка та проводити інші операції за рахунком у межах законодавства України (п.1.2. договору банківського рахунку).

Згідно з випискою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" від 05.09.2014 вартість облігацій серії «В3» в сумі 457 847 280,00 грн була зарахована на рахунок позивача № НОМЕР_1 за договором купівлі-продажу облігацій №ДД- 750/2014 від 05.09.2014; згідно з випискою від 08.09.2014 вартість облігацій серії «В3» в сумі 458 198 640,00 грн була зарахована на рахунок позивача № НОМЕР_1 за договором купівлі-продажу облігацій №ДД- 751/2014 від 08.09.2014; згідно з випискою від 08.09.2014 вартість облігацій серії «В3» в сумі 101   847 950, 00грн була зарахована на рахунок позивача № НОМЕР_1 за договором купівлі-продажу облігацій №ДД- 758/2014 від 09.09.2014.

Листом №780/15/2 від 28.10.2015 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT "Дельта Банк" із заявою про визнання його кредиторських вимог на загальну суму 3 494 213 767,20 грн, з яких 3 493 239 101,16 грн заборгованості за Договором банківського рахунку №26/995-070 від 27.02.2013.

Згідно з випискою по особовим рахункам з 01.01.2016 по 31.01.2016, на підставі рішення ФГВФО №4 від 14.01.2016, грошові кошти в сумі 3 331 947 128,06 грн, 25.01.2016 з поточного рахунку Установи № НОМЕР_1 в AT "Дельта Банк" були перенесені на рахунок № НОМЕР_2 AT "Дельта Банк" в стані припинення.

Довідкою №5370 від 21.06.2016 відповідач повідомив позивача про те, що 17.02.2016 були закриті рахунки відкриті в AT "Дельта Банк" на ім`я Державної іпотечної установи, а саме: поточний рахунок № НОМЕР_3 за договором банківського рахунку № 01/995- 21886 від 11.11.2013.

11 січня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про затвердження Реєстру вимог кредиторів AT "Дельта Банк".

Із витягу Переліку (Реєстру) вимог кредиторів AT "Дельта Банк", затвердженого Виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.01.2016 (з урахуванням змін №1, затверджених рішенням №291 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 03.03.2016) вимоги позивача акцептовані на загальну суму 3 332 921 190,01 грн та включені до сьомої черги погашення.

19 січня 2016 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб офіційно оприлюднено оголошення про задоволення вимог кредиторів другої та третьої черги AT "Дельта Банк".

23.06.2020 Державна іпотечна установа звернулась до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" із заявою про зарахування однорідних зустрічних вимог № 2712/15/1.

Листом від 08.07.2020 № 1993 AT "Дельта Банк" повідомив Державну іпотечну установу про відсутність правових підстав для задоволення заяви Державної іпотечної установи №2712/15/1 від 23.06.2020 щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 15 328 899, 64 грн, з яких 2 539 026,64 грн - відсотковий дохід за облігаціями «В3» за 13 відсотковий період, оскільки частиною 8 статті 46 Спеціального закону, в редакції, яка є чинною на поточну дату (08.07.2020) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припиненням зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

18 листопада 2020 року відповідачем пред`явлено до погашення облігації серії «В3» в кількості 536 шт., а 27 листопада 2020 року на адресу Державної іпотечної установи надійшла вимога AT "Дельта Банк" № 2976 від 24.11.2020 про негайне виконання зобов`язань із погашення номінальної вартості облігацій серії «ВЗ» у сумі 53 600 000,00 грн (дата закінчення виплати 18.11.2020).

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався Суд

5.1. Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2. Предметом спору в цій справі є матеріально-правова вимога Державної іпотечної установи до АТ "Дельта Банк" про визнання припиненим з 23.06.2020 зобов`язання Державної іпотечної установи перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" щодо сплати відсоткового доходу за іменними відсотковими облігаціями у кількості 536 шт.

5.3. Державна іпотечна установа як на підставу припинення зобов`язань посилається на положення статті 607 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. 

Підставою касаційного оскарження визначено пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 607 Цивільного кодексу України.

5.4. Обставини, які викликають неможливість виконання, можуть бути як юридичними (заборона певної діяльності), так і фактичними (загибель індивідуально визначеної речі, яка мала б бути об`єктом виконання). Головна умова полягає в тому, що за такі обставини не буде відповідати жодна із сторін зобов`язання (такий висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11.10.2019 у справі №   910/3319/18).

5.5. На думку скаржника, в даному випадку факторами, які свідчать про неможливість виконання його зобов`язання щодо сплати відсоткового доходу за іменними відсотковими облігаціями є положення Проспекту емісії, договору банківського рахунку та зміни в законодавстві і прийняття рішення уповноваженими державними органами. При цьому, як стверджує скаржник такі фактори судами попередніх інстанцій не досліджувалися.

Так, Державна іпотечна установа посилається на те, що через неплатоспроможність АТ   "Дельта Банк" вона з березня 2015 року позбавлена можливості розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунку в АТ "Дельта Банк", а відтак не може здійснити виплату відсоткового доходу власнику, яким є АТ "Дельта Банк", за рахунок цих коштів. 

При цьому позивач зазначає, що зміни внесені до спеціального закону, яким є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позбавили сторін правових підстав на проведення зарахування цих взаємних грошових вимог.

Зокрема скаржник зазначає, що прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" та від 02.10.2015 № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в розумінні пункту 6.3. договору банківського рахунку є обставиною непереборної сили, яка знаходиться поза межами контролю позивача і відповідача, і яку сторони не могли передбачити або запобігти її настанню; обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, що є підставою для припинення зобов`язання в силу статті 607 Цивільного кодексу України.

5.6. Посилання Скаржника на зміни в законодавстві, через які було втрачено єдиний можливий спосіб припинення зобов`язання, шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог, Судом оцінюється критично, оскільки фактично твердження Позивача про припинення зобов`язання на підставі статті 607 Цивільного кодексу України зводяться до неможливості виконання Позивачем вимоги про погашення номінальної вартості облігацій серії «С3» через відсутність необхідних коштів.

Відсутність необхідних коштів позивач пов`язує з запровадженням в АТ "Дельта Банк" процедури ліквідації, внаслідок якої позивач позбавлений можливості розпоряджатися коштами на рахунку у вказаному банку, а інші джерела фінансування у Державної іпотечної установа відсутні. Крім того, спеціальне законодавство, яке регулює діяльність банків, що позбавлені ліцензії і виводяться з ринку, забороняє і зарахування зустрічних однорідних (в даному випадку - грошових) вимог.

За загальним правилом, закріпленим у частині 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов`язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (статті 607 Цивільного кодексу України) або на відсутність вини (стаття 614, 617 Цивільного кодексу України чи статті 218 Господарського кодексу України).

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що обставини, наведені позивачем, не свідчать про неможливість виконання ним зобов`язань щодо сплати відсотків за облігаціями серії «В3» за 13-й відсотковий період. 

При цьому колегія суддів враховує, що зобов`язання Державної іпотечної установи є грошовим та може бути виконане за рахунок інших коштів позивача.

Крім того, ані Проспект емісії, ані договори купівлі-продажу цінних паперів, ані договір банківського рахунка, укладені між позивачем і відповідачем, не встановлюють будь-яку залежність виплати відсоткового доходу за облігаціями від можливості розпорядження конкретними коштами, що були розміщені в АТ "Дельта Банк" на конкретному рахунку.

Наведеним спростовуються доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування статті 617 Цивільного кодексу України судом апеляційної інстанції та щодо недослідження підстав для припинення зобов`язання, визначених позивачем.

З огляду на встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає, що підстави для визнання припиненим зобов`язання Державної іпотечної установи перед АТ "Дельта Банк" щодо виплати відсоткового доходу за 13 відсотковий період за облігаціями серії «В3» відсутні, а відтак погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11.07.2023 у справі №   910/18432/21.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, враховуючи вимоги та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

7. Судові витрати

7.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника. 

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної іпотечної установи залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 у справі № 910/18283/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                    В. Студенець

Судді                                                                                                                О. Баранець

                                                                                                                         І. Кондратова