УХВАЛА

30 серпня 2023 року 
м. Київ
cправа №  910/5726/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А.
розглянув у письмовому провадженні заяву Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"
про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 17.12.2021 у справі
за позовом Приватного підприємства "Транс Логістик" (далі - ПП "Транс Логістик", позивач)
до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - Страхова компанія, відповідач)
про стягнення страхового відшкодування у розмірі 487 140,50 грн
Історія справи
1.ПП "Транс Логістик" звернулося до суду з позовом про стягнення зі Страхової компанії страхового відшкодування у розмірі 487 140,50 грн у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 16.07.2019 №078999/920/190001043 (далі - Договір страхування), яке полягало у відмові у виплаті страхового відшкодування.
2.Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.06.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2021, у позові відмовлено.
3.Суди визнали правомірною відмову Страхової компанії у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи свої висновки тим, що відсутність акта огляду транспортного засобу прямо передбачена умовами Договору страхування підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, що також узгоджується з приписами статті 26 Закону "Про страхування"
4.Постановою Верховного Суду від 17.12.2021 рішення судів попередніх інстанцій скасовані, ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з відповідача на користь позивача 487 140,50 грн страхового відшкодування.
5.Суд касаційної інстанції виходив з того, що огляд транспортного засобу та складання відповідного акта огляду обов`язково передує укладенню Договору страхування. Такі дії мають на меті визначення стану транспортного засобу для наступного встановлення розміру збитків у разі настання страхового випадку та є способом захисту страховика від здійснення необґрунтованих виплат, пов`язаних з пошкодженнями транспортних засобів, що мали місце до укладення договору.
6.Натомість Страхова компанія допустила укладення Договору страхування без попереднього проведення огляду транспортного засобу. Після цього приймала від ПП "Транс Логістик" виконання його зобов`язань за договором - сплату страхових платежів. У зв`язку з цим у скаржника були обґрунтовані підстави очікувати виконання страховиком його зобов`язань за таким договором - відповідних виплат у разі настання страхового випадку. Відмовивши в подальшому у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з відсутністю акта огляду, Страхова компанія фактично поставила ПП "Транс Логістик" у завідомо невигідний стан, діявши всупереч принципу заборони суперечливої поведінки (доктрина venire contra factum proprium), а також у порушення вимог статті 13 Цивільного кодексу України про заборону зловживання правами.
Узагальнений зміст поданої заяви 
7.18.07.2023 Страхова компанія звернулася до Верховного Суду із заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 17.12.2021 за нововиявленими обставинами, у якій спросить постанову суду касаційної інстанції скасувати.
8.В якості нововиявлених обставин посилається на істотні для справи обставини, які не були встановлені під час розгляду справи та не могли бути відомі відповідачеві, а саме:
- на час укладення Договору страхування транспортний засіб МАN, державний номер НОМЕР_1 вже був застрахований в іншій страховій компанії - ПрАТ СК «Українська страхова група» за договором добровільного страхування від 21.11.2018 № 28-0401-00001/00167, про наявність якого позивач на момент укладення Договору страхування цього ж транспортного засобу не повідомив відповідачу, що свідчить про нікчемність Договору страхування в силу пункту 3 частини 1 статті 989 Цивільного кодексу України;
-автомобіль МАN, державний номер НОМЕР_1 до моменту укладення Договору страхування вже отримував пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, позивач отримав страхову виплату за договором страхування від 21.11.2018 № 28-0401-00001/00167 і ці пошкодження транспортного засобу існували на дату настання страхового випадку 26.11.2020. Отже, позивач двічі отримав страхове відшкодування від різних страховиків за одне й те ж саме пошкодження автомобіля. 
9.Про вказані істотні обставини які, на думку відповідача, спростовують висновки суду касаційної інстанції про наявність у відповідача обов`язку зі сплати страхового відшкодування, Страховій компанії стало відомо з листа ПрАТ СК «Українська страхова група» від 22.06.2023 №03/2623, отриманого у відповідь на адвокатський запит представника відповідача від 20.06.203 №06.06/23, надісланий у межах ініційованого відповідачем після розгляду спору у цій справі службового розслідування.
Позиція позивача у відзиві на заяву
10.Надані відповідачем документи у підтвердження існування нововиявлених обставин є новими доказами, які не були своєчасно подані під час розгляду даної справи судом. Відповідач у будь-який момент до вирішення спору судом мав можливість з`ясувати відповідні обставини, надіславши аналогічні запити. Щодо наявності іншого договору страхування від 21.11.2018 № 28-0401-00001/11, то він вже припинив дію на момент набрання чинності періодом страхування за укладеним з відповідачем Договором страхування. У зв`язку з чим позивач просить відмовити у задоволенні поданої заяви, а постанову суду касаційної інстанції залишити без змін.
Позиція Верховного Суду
11.За змістом пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, існування обставин на час розгляду справи, по-друге те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.
12.Нововиявлена обставина - юридичний факт, який: (1) передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; (2) має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи; (3) існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; (4) не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу. 
13.Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.
14.Також не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом у разі виконання вимог процесуального закону (постанови Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 905/1502/15, від 10.03.2020 у справі №    910/10784/18).
15.Згідно з положеннями частини 4 статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: (1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; (2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
16.Отже, не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів),    юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду    або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.
17.Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. 
18.Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.
19.Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
20.Звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 17.12.2021, відповідач вказує, що дізнався про їх існування з листа ПрАТ СК ««Українська страхова група» від 22.06.2023 №03/2623. Відповідач також зазначає, що такий лист був отриманий у відповідь на адвокатський запит представника відповідача від 20.06.2023 №06.06/23, надісланий у межах ініційованого відповідачем після розгляду спору у цій справі службового розслідування.
21.З наведеного випливає, що виявлення відповідних обставин вже після прийняття остаточного судового рішення у справі № 910/5726/21 було наслідком виключно суб`єктивних дій (бездіяльності) відповідача, який не був позбавлений можливості з`ясувати такі обставини у будь-який момент до вирішення судом спору у даній справі. Тобто надані відповідачем документи за своєю суттю є новими доказами, які не були своєчасно подані відповідачем внаслідок неналежного виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а отже не відповідають визначеним процесуальним законом ознакам нововиявлених обставин.
22.Більше того, наведені відповідачем обставини не є нововиявленими і за своїм змістом.
23.          Так, висновок Верховного Суду в постанові від 17.12.2021 про порушення відповідачем умов Договору страхування та безпідставність відмови у виплаті страхового відшкодування ґрунтувався на тому що, дії відповідача який, не здійснивши огляд транспортного засобу та не склавши відповідний акт, уклав Договір страхування, отримував від позивача страхові платежі, проте відмовив у виплаті страхового відшкодування виключно у зв`язку з відсутністю акта огляду, суперечать його попередній поведінці та є недобросовісними. При цьому огляд транспортного засобу та складання акта огляду є обов`язком страховика та має на меті визначення стану транспортного засобу для наступного встановлення розміру збитків у разі настання страхового випадку та є способом захисту від здійснення необґрунтованих виплат, пов`язаних з пошкодженнями транспортних засобів, що мали місце до укладення Договору страхування. 
24.Посилання відповідача у поданій заяві на наявність пошкоджень транспортного засобу ще до укладення Договору страхування жодним чином не спростовує зазначених вище висновків Верховного Суду щодо недобросовісності та суперечності поведінки відповідача, оскільки можливість існування такої обставини безпосередньо пов`язана та є наслідком невиконання відповідачем своїх зобов`язань із проведення огляду транспортного засобу перед укладенням Договору страхування. У такому випадку відповідач сам наразився на ризик здійснення необґрунтованих виплат, пов`язаних з пошкодженнями транспортного засобу, що мали місце до укладення Договору страхування. У зв`язку з чим така обставина не є істотною для розгляду даної справи в розумінні пункту 1 частини 2 статті 230 ГПК України, оскільки її врахування судом у будь-якому випадку не призвело б до прийняття іншого судового рішення за результатом вирішення спору.
25.Стосовно тверджень відповідача про не повідомлення його позивачем про укладення аналогічного договору страхування з іншим страховиком, то з доданих позивачем до відзиву документів вбачається, що транспортний засіб МАN, державний номер НОМЕР_1 був застрахований за договором страхування від 21.11.2018 № 28-0401-00001/11 строком до 26.11.2019, тоді як страховий період цього ж транспортного засобу за укладеним з відповідачем Договором страхування - з 27.11.2019 по 26.11.2020. Тобто у період дії Договору страхування був відсутній чинний договір страхування, укладений позивачем з іншим страховиком.
26.Отже, в межах даного провадження відповідач не довів наявності необхідних ознак існування нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України, що є головною умовою для перегляду судового рішення з підстав, визначених статтею 320 ГПК України.
Висновки за результатами розгляду заяви
27.Згідно з приписами частин 3 і 4 статті 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
28.Оскільки обставини, на які посилається відповідач, як на нововиявлені, не мають ознак, одночасна наявність яких є необхідною умовою віднесення тієї чи іншої обставини до нововиявлених, тобто, таких, які можуть бути підставою для перегляду судового рішення в порядку глави 3 розділу IV ГПК України, то підставним є застосування до поданої заяви наслідків у вигляді відмови у її задоволенні. 
29.Судові витрати у зв`язку з розглядом заяви покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 234, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 910/5726/21 відмовити. Постанову Верхового Суду від 17.12.2021 у справі № 910/5726/21 залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                     Міщенко І.С.
Судді                                                                                                              Берднік І.С.
                                                                                                    Зуєв В.А.