УХВАЛА

11 липня 2023 року 
м. Київ

cправа №  911/2412/13 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Бакуліної С.В. (доповідач),
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 (головуючий суддя - Мальченко А.О., судді: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.) про відмову у прийнятті додаткового рішення 
у справі №911/2412/13
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
до   1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп",
2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка
про стягнення 52 348,07 грн
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс") звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" (далі - ТОВ "ПК Трейдсервісгруп"), Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка (далі - СТОВ імені Устименка) про стягнення 52 348,07 грн.
Господарський суд Київської області рішенням від 25.07.2013 у справі №911/2412/13 позов задовольнив частково; стягнув з СТОВ імені Устименка на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 13 746,60 грн - 3% річних, 27 972,80 грн - інфляційних втрат; стягнув солідарно з СТОВ імені Устименка та ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 5 000,00 грн - 3% річних, 6 247,33 грн - витрат на професійну правничу допомогу, 1 535,50 грн - судового збору.
ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось 07.05.2022 до Господарського суду Київської області із заявою про бездіяльність державного виконавця Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (місто Київ) (далі - Чорнобаївське ВДВС) у виконавчих провадженнях №50944954 та №60370578 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 03.09.2013 у справі №911/2412/13.
Господарський суд Київської області ухвалою від 11.07.2022 у справі                 №911/2412/13 скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця задовольнив повністю; визнав неправомірною бездіяльність державного виконавця Чорнобаївського ВДВС у виконавчих провадженнях №50944954 та №60370578 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 03.09.2013, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій за період з 27.10.2020 до 23.02.2022; зобов`язав державного виконавця або іншу посадову особу Чорнобаївського ВДВС усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у вищезазначених виконавчих провадженнях.
ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось 14.07.2022 до Господарського суду Київської області із заявою про покладення на Чорнобаївський ВДВС судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме стягнути з відділу ДВС на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" судові витрати на правничу допомогу у сумі 9 200,00 грн.
Господарський суд Київської області ухвалою від 04.08.2022 у справі                 №911/2412/13 заяву ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" задовольнив частково, стягнув з Чорнобаївського ВДВС на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 550,00 грн; у задоволенні решти вимог заяви відмовив.
Північний апеляційний господарський суд постановою від 26.04.2023 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чорнобаївського ВДВС на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2022 у справі №911/2412/13 закрив. Апеляційну скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2022 у справі №911/2412/13 залишив без задоволення. Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2022 у справі № 911/2412/13 залишив без змін.
ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2412/13 щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу.
Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 07.06.2023 заяву ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2412/13 залишив без задоволення. В ухваленні додаткового рішення у справі №911/2412/13 за заявою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс"  відмовив. Матеріали справи №911/2412/13 повернув до Господарського суду Київської області.
ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 20.06.2023 (згідно зі штампом на поштовому конверті) звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву  ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладання на Чорнобаївський ВДВС судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції передати на розгляд по суті до Північного апеляційного господарського суду. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" щодо оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 про відмову у прийнятті додаткового рішення, яка згідно з пунктом 3 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) може бути оскаржена в касаційному порядку, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.
Виходячи з приписів частини другої статті 292 ГПК, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору, що підлягала сплаті за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року встановлено у розмірі 2 684,00 грн.
Відтак, скаржник за звернення з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 про відмову у прийнятті додаткового рішення, повинен сплатити судовий збір у розмірі 2 684,00 грн з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому подана скарга.
Натомість скаржник не додав до касаційної скарги документа, який підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.
Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.
Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №    24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт    27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).       
Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі №28249/95 від 19.06.2001 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що    суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
При цьому посилання скаржника на позицію об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №240/6150/18 щодо відсутності обов`язку зі сплати судового збору в разі оскарження додаткового рішення, що стосується розподілу судових витрат, судом відхиляється виходячи з того, що позиція об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №240/6150/18 викладена з питання відсутності обов`язку справляння судового збору за оскарження додаткового рішення (щодо питання розподілу судових витрат).
Водночас, предметом оскарження у даній справі є ухвала суду апеляційної інстанції, а не додаткове рішення, а тому у даному випадку суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 29.05.2018 зі справи №915/955/15, який є релевантним для цієї справи в аспекті застосування Закону України "Про судовий збір".
Так, відповідно до викладеного в зазначеній постанові висновку Великої Палати Верховного Суду про правильне застосування підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що положення цієї норми, якою передбачено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено цим Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24.07.2020 у справі №911/4241/15.
Таким чином, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду документ на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Ураховуючи викладене, касаційна скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 у справі №911/2412/13 підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, а саме надання Суду документа про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги у сумі 2 684, 00 грн за наведеними нижче реквізитами: 
- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Код банку отримувача (МФО): 899998;
- Рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".
Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга, та дата судового рішення, що оскаржується.
Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги розміщено також на офіційному вебсайті Верховного Суду. При цьому звертається увага на те, що заяву про усунення недоліків, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.
Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із касаційною скаргою.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 ГПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 у справі №911/2412/13 залишити без руху. 
2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.
3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.
(Докази виконання вимог цієї ухвали надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О.Копиленка, 6, м. Київ, 01016).  
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Суддя                                                                                                          С. В. Бакуліна