ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року 
м. Київ

cправа №  916/3022/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В. Г. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.,
за участю секретаря судового засідання - Денисевича А. Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 (головуючий Савицький Я. Ф, судді Принцевська Н. М., Разюк Г. П.)
у справі №  916/3022/21
за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Нафта"
про припинення права власності на земельну ділянку та автомобільну газово-заправну станцію, знесення нежитлової будівлі, скасування рішень державних реєстраторів,
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог 
1. У жовтні 2021 року заступник керівника Одеської обласної прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі - Позивач, Кароліно-Бугазька сільська рада) звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Нафта" (далі - ТОВ "Інтер-Нафта", Відповідач) про:
- скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Алексєєнко В.   А. від 16.07.2019 №47809508 щодо державної реєстрації за ТОВ "Інтер-Нафта" права власності на земельну ділянку площею 0,262 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1, кадастровий номер 5110300000:02:008:0034 (РНОНМ 1873584151103, номер запису про право власності 32420415);
- припинення права власності ТОВ "Інтер-Нафта" на земельну ділянку площею 0,262 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1, кадастровий номер 5110300000:02:008:0034 (РНОНМ 1873584151103, номер запису про право власності 32420415);
- скасування рішення державного реєстратора Державного реєстрація "Агенція з державної реєстрації" Дунай Х. Б. від 10.08.2019 №48186588 щодо державної реєстрації за ТОВ "Інтер-Нафта" права власності на дачний будинок площею 288 кв. м за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1, кадастровий номер 5110300000:02:008:0034 (РНОНМ 1891541351103, номер запису про право власності 32770773);
- скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О. С. від 23.08.2019 №48382355 щодо державної реєстрації змін розділу в частині об`єкта нерухомого майна з дачний будинок, об`єкт житлової нерухомості: Так на нежитлова будівля (автомобільна газово-заправна станція), об`єкт житлової нерухомості: Ні за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1, кадастровий номер 5110300000:02:008:0034 (РНОНМ 1891541351103, номер запису про право власності 32770773);
- припинення права власності ТОВ "Інтер-Нафта" на нежитлову будівлю (автомобільну газово- заправну станцію) площею 288 кв. м, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1,кадастровий номер 5110300000:02:008:0034 (РНОНМ 1891541351103, номер запису про право власності 32770773);
- зобов`язання ТОВ "Інтер-Нафта" знести нежитлову будівлю (автомобільну газово-заправну станцію) площею 288 кв. м, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1, кадастровий номер 5110300000:02:008:0034.
2. Позов обґрунтовано тим, що ТОВ "Інтер-Нафта" здійснило будівництво автомобільної газово-заправної станції на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, чим допустило нецільове використання земельної ділянки рекреаційного призначення, порушення екологічних та будівельних норм і правил; здійснило будівництво на земельній ділянці не відведеної для цієї мети та без відповідних дозвільних документів, які надають право виконувати будівництво збудованого об`єкта; здійснило реєстрацію самочинно збудованого об`єкта без введення його в експлуатацію.
3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.06.2022 позов заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до ТОВ "Інтер-Нафта" задоволено у повному обсязі.
4. Рішення суду мотивовано тим, що Прокурором обґрунтовано порушення інтересів держави, у зв`язку з чим здійснено правомірне представництво таких інтересів в особі Кароліно-Бугазької сільської ради. Також, Прокурором належними та допустимими доказами у справі доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції
5. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2022 скасовано та прийнято нове рішення; у задоволенні позову Прокурора відмовлено.
6. Постанову мотивовано тим, що визначений Прокурором Позивач не є органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, тобто, відбулося звернення Прокурора в інтересах неналежного Позивача, що має процесуальним наслідком відмову в задоволенні позову.
Короткий зміст вимог касаційної скарги Прокурора
7. Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області подав касаційну скаргу, в якій просить повністю скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2022, а рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2022 залишити в силі. Судові витрати покласти на Відповідача.
8. На обґрунтування доводів касаційної скарги, заступник керівника Одеської обласної прокуратури, з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, вказує, що судом апеляційної інстанції невірно застосовано норми матеріального права, зокрема, положення статті 104 Цивільного кодексу України, підпунктів 1 - 5 пункту 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", якими регулюються порядок об`єднання територіальних громад, в частині переходу прав і обов`язків Затоківської селищної ради до Кароліно-Бугазької сільської ради, до якої ця селищна рада увійшла, оскільки у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права.
Позиція інших учасників справи у відзиві на касаційну скаргу
9. ТОВ "Інтер-Нафта" подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому заперечило доводи Прокурора, викладені у касаційній скарзі, вказавши на відсутність у Прокурора повноважень на захист інтересів держави у спірних правовідносинах, тому просило залишити оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу без задоволення.
Фактичні обставини справи встановлені судами
10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Затоківської селищної ради від 12.04.2019 №1073 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення комунальної власності у смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, зокрема, ОСОБА_1  земельну ділянку, площею 0,0766 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5110300000:02:008:0026; ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,0500 га по АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5110300000:02:008:0027; ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,0854 га по АДРЕСА_3 , кадастровий номер 5110300000:02:008:0035; ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,0500 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер 5110300000:02:008:0051.
11. На підставі вказаного рішення селищної ради 22.04.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано право власності на вказані земельні ділянки.
12. В подальшому зазначені фізичні особи відповідно до договорів купівлі-продажу, посвідчених 28.05.2019 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., здійснили відчуження належних їм на праві власності земельних ділянок на користь ТОВ "Інтер-Нафта", у зв`язку з чим реєстрацію права власності на вказані чотири земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено за ТОВ "Інтер-Нафта".
13. У зв`язку з об`єднанням земельних ділянок з кадастровими номерами 5110300000:02:008:0026, 5110300000:02:008:0027, 5110300000:02:008:0035, 5110300000:02:008:0051, державним реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Алексєєнко В.  А. 16.07.2019 проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ "Інтер-Нафта" на земельну ділянку площею 0,262 га для індивідуального дачного будівництва, якій присвоєно адресу: АДРЕСА_1 та кадастровий номер 5110300000:02:008:0034 (РНОНМ 1873584151103, номер запису про право власності 32420415), про що винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від №47809508.
14. Вказана реєстрація відбулась на підставі заяви ТОВ "Інтер-Нафта" від 31.05.2019 №  552 про об`єднання земельних ділянок, посвідченої приватним нотаріусом Білгород- Дністровського міського нотаріального округу Кушнір І.В. та рішення виконавчого комітету Затоківської селищної ради від 24.06.2019 №  527. При цьому об`єднання чотирьох земельних ділянок у земельну ділянку площею 0,262 га, з кадастровим номером 5110300000:02:008:0034, здійснено без зміни цільового призначення - для індивідуального дачного будівництва.
15. Згідно з рішенням державного реєстратора Державного підприємства "Агенція з державної реєстрації" Дунай Х. Б. від 10.08.2019 за ТОВ "Інтер-Нафта" зареєстровано право власності на "дачний будинок" площею 288 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ 1891541351103, номер запису про право власності 32770773).
16. Підставою для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна "дачний будинок" стали наступні документи: технічний паспорт та довідка №  212341, виготовлені 09.08.2019 ТОВ "Пром-Строй ЛТД", з яких вбачається, що ТОВ "Пром-Строй ЛТД" на замовлення ТОВ "Інтер-Нафта" проведено технічну інвентаризацію об`єкта нерухомого майна у вигляді дачного будинку, загальною площею 288 кв. м, 1991 року побудови, у складі дачного будинку літ. "А", навісу літ. "Б", навісу літ. "В", №1-9 огорожа. При цьому, ТОВ "Пром-Строй ЛТД" зроблено висновок, що нежитлова будівля літ. "А" побудована до 05.08.1992 та відповідно до пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 за №  127, не є самочинною.
17. В подальшому, а саме, 23.08.2019 рішенням державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозової О.С. проведено реєстрацію змін до розділу та змінено об`єкт нерухомого майна "дачний будинок" на "нежитлова будівля" (автомобільна газово-заправна станція).
18. Підставою для внесення змін до розділу об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно став технічний паспорт, виготовлений 20.08.2019 ТОВ "Пром-Строй ЛТД", з якого вбачається, що ТОВ "Інтер-Нафта" здійснено будівництво нежитлової будівлі (автомобільної газово - заправної станції), загальною площею 288 кв. м, у складі: автомобільної газово-заправної станції літ. "А", навісу літ. "Б", навісу під паливно-роздавальними колонками літ. "В", острівця для паливно-роздавальних колонок №  1, резервуару для скрапленого газу обсягом 4,8 куб. м №2-5, паливного резервуару обсягом 50 куб. м №6-8, паливного резервуару обсягом 25 куб. м №9.
19. За таких обставин, Прокурор, звертаючись до суду з даним позовом, вказав на те, що будівництво автомобільної газово-заправної станції на землях рекреаційного призначення здійснено з порушенням приписів земельного законодавства, організаційних основ містобудівної діяльності та екологічної безпеки, що є підставою для припинення права власності особи на земельну ділянку, яка використовується такою особою з порушенням нормативних вимог щодо її цільового використання, та на якій здійснено будівництво об`єкта, який може мати негативний вплив на природне середовище, втім без отримання необхідних дозвільних документів та без дотримання процедури введення такого об`єкта в експлуатацію, тобто такий об`єкт є самочинним будівництвом, що є підставою для скасування державної реєстрації такого об`єкта та зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва.
20. Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги Прокурора у повному обсязі, виходив з того, що Відповідачем на землях віднесених до земель рекреаційного призначення здійснено будівництво автомобільної газово-заправної станції, що є порушенням земельного законодавства та відповідно підставою для примусового припинення права користування земельною у судовому порядку. Збудований на земельній ділянці об`єкт без відведення такої для цієї мети та без дозвільних документів є самочинним будівництвом, і реєстрацію права власності такого об`єкта здійснено з порушенням реєстраційного законодавства, тому вимоги Прокурора про скасування державної реєстрації права власності на такий об`єкт, скасування рішень державного реєстратора та зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт визнано обґрунтованими та доведеними. Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що Прокурором здійснено правомірне представництво інтересів держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради.
21. Суд апеляційної інстанції не погодився з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, виходячи з того, що під час розгляду справи суд має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, а тому здійснив перевірку наявності порушеного права у спірних правовідносинах саме Кароліно-Бугазької сільської ради.
22. Так, судом встановлено, що Прокурор звернувся до суду за захистом порушених інтересів держави в особі саме Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, як правонаступника Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, якій належало право комунальної власності на земельні ділянки, щодо яких прийнято рішення про передачу у власність для індивідуального дачного будівництва та які, в подальшому, було відчужено на користь Відповідача.
23. Водночас, судом апеляційної інстанції зазначено, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 17.11.2021 у справі №420/3132/19, розглянувши клопотання Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про залучення правонаступника, зробив висновок про те, що Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради не є припиненою та є діючим органом місцевого самоврядування, який здійснює свою компетенцію, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання про залучення правонаступника - Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, оскільки остання не є такою. Тобто, у зазначеній ухвалі підтверджено, що Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради є діючим органом місцевого самоврядування, який здійснює свою компетенцію, а тому, саме Затоківська селищна рада повинна бути Позивачем за заявленим Прокурором позовом у даній справі.
24. Вказані обставини також підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України станом на 08.12.2022, за якою Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради має статус зареєстрованого суб`єкта та не перебуває у стані припинення.
25. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області не є визначеним законом суб`єктом у спірних правовідносинах, тому в Прокурора були відсутні підстави для представництва інтересів держави у суді в особі вказаної вище сільської ради, оскільки Прокурор має право на звернення до суду лише від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
26. Таким чином, встановивши, що визначений Прокурором Позивач не є органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у даній справі відбулось звернення Прокурора в інтересах неналежного Позивача, яке має процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідного позову, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції про задоволення позову скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові Прокурору відмовлено.
ПОЗИЦІЯ  ВЕРХОВНОГО  СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
27. В силу приписів частин першої - третьої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
28. Предметом оскарження у даній справі є постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що у даних спірних правовідносинах Прокурором пред`явлено позов в інтересах неналежного Позивача, а саме, Кароліно-Бугазької сільської ради, щодо неправомірного використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та на якій здійснено самочинне будівництво автомобільної газово-заправної станції, оскільки, у даному випадку, спірна земельна ділянка належала до комунальної власності Затоківської селищної ради Одеської області, діяльність та реєстрація якої на час подання позову не є припиненою в установленому законом порядку.
29. Як встановлено судами попередніх інстанцій, звертаючись до суду з даним позовом, Прокурор в обґрунтування підстав представництва інтересів держави в особі уповноваженого органу, послався на Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №  720-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області", яким затверджено склад новоутворених громад, зокрема, що до Кароліно-Бугазької територіальної громади увійшли території Кароліно-Бугазької і Затоківської (Білгород-Дністровський район) громад.
30. Верховна Рада України постановою від 15.07.2020 "Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році" призначила чергові вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів (крім визначених пунктами 2 і 3 цієї постанови) на неділю 25.10.2020, однак станом як на час звернення до суду із позовом у даній справі, що переглядається у касаційному порядку, так і на час розгляду судами спору орган місцевого самоврядування новоствореної Кароліно-Бугазької територіальної громади сформовано не було.
31. Також слід зазначити, що згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 07.10.2021 зі справи №  495/8567/16-ц наказом Міністерства юстиції України від 19.04.2021 №  1433/5 "Про задоволення скарги" реєстраційну дію від 29.12.2020 №  1005521270051000227 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань скасовано. 16.08.2021 на підставі вказаного наказу державним реєстратором Міністерства юстиції України внесено до ЄДР запис про скасування реєстраційної дії від 29.12.2020 №  1005521270051000227 та вилучено відомості про те, що: 1) Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради перебуває у стані припинення; 2) головою комісії з припинення є Апанасенко Андрій Володимирович.
У зв`язку із наведеним вказаний суд ухвалив клопотання представника Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про залучення до участі правонаступника відповідача залишити без задоволення.
32. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
33. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на справедливий розгляд справи судом нерозривно пов`язане з правом доступу до суду. Так, у справі "Bellet проти Франції" (рішення від 04.12.1995, заява №23805/94) Суд зазначив, що для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права.
34. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 20.11.2018 у справі №372/2592/15-ц зазначила, що висновки ЄСПЛ потрібно застосовувати не безумовно, а із урахуванням фактичних обставин справи, оскільки ЄСПЛ рекомендував оцінювати дії не тільки органів держави-відповідача, але і самого скаржника. Це пов`язано з тим, що певні випадки порушень, на які особа посилається як на підставу для застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції, можуть бути пов`язані із протиправною поведінкою самого набувача майна.
35. Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
36. Верховний Суд України у своїй постанові від 16.12.2015 у справі №  6-2510ц15 зазначив, що "суспільним", "публічним" інтересом звернення заступника прокурора Київської області до суду з вимогою витребування спірної земельної ділянки з володіння Кіргана В. У. є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання зміни цільового призначення земель лісового фонду та безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок і лісів із державної та комунальної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу, лісів національного багатства України та лісів як джерела задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. "Суспільний", "публічний" інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю та ліси, захист такого права шляхом повернення в державну власність землі та лісів, що незаконно вибули з такої власності.
37. Конституційний Суд України у рішенні від 11.12.2007 №  11-рп/2007 у справі щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).
38. Відповідно до пункту третього статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
39. У Рішенні №  3-рп/99 від 08.04.1999, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", Конституційний Суд України у процесі дослідження встановив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств із часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
40. Конституція України та Закон України "Про прокуратуру" надають прокурору повноваження з представництва не тільки загальнодержавних інтересів, але й локальних інтересів держави.
41. Територіальна громада володіє деякими ознаками суб`єкта публічно-правових відносин, яка може мати власні (публічні) інтереси, що є відмінними від інтересів конкретної (приватної) особи. При цьому Основним Законом України (статті 13, 23, 41, 43, 89 та 95) передбачено, що суспільні (публічні) інтереси підлягають самостійному захисту, а також обов`язковому врахуванню при прийнятті найважливіших рішень на рівні держави або відповідної територіальної громади.
42. Хоча у Конституції України не йдеться про захист прокурором інтересів суспільства, але інтерес держави є насамперед інтересом більшості членів суспільства, якому вона служить. Отже, інтерес держави охоплює суспільні (публічні) інтереси. Тому прокурор може захищати і суспільні інтереси, зокрема, громад з тих самих підстав, що й інтереси держави. Відтак, позов прокурора в інтересах громади прирівнюється до позову прокурора в інтересах держави.
43. Відповідно до положень частини 4 статті 56 ГПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.
44. Із спірних правовідносин не вбачається, що припинялися відповідні функції держави, разом з тим вбачається, що такі функції передаються від одного органу до іншого, а також те, що як на час звернення до суду із позовом у даній справі, що переглядається у касаційному порядку, так і на час розгляду судами спору орган місцевого самоврядування новоствореної Кароліно-Бугазької територіальної громади сформовано не було.
45. З огляду на викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що у спірних правовідносинах неясність, нечіткість законодавства щодо представницького органу новоствореної Кароліно-Бугазької територіальної громади, чи відсутність такого органу не може бути підставою для відмови у вирішенні питання захисту суспільного, публічного інтересу, такі обставини не можуть бути підставою для відмови у захисті прав новоствореної Кароліно-Бугазької територіальної громади.
46. Положеннями частин першої та другої статті 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
47. Верховний Суд також зазначає, що у пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
48. Отже, апеляційний господарський суд, допустив порушення норм процесуального права, зокрема, статей 86, 236, 237, 269 ГПК України та неправильне застосування норм матеріального права, не звернув уваги на викладене та не оцінив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи з урахуванням особливостей конкретних правовідносин.
49. З огляду на викладене, враховуючи у сукупності наведені у цій постанові обставини, Верховний Суд зазначає, що аргументи, викладені в касаційній скарзі, знайшли своє часткове підтвердження.
50. Водночас, суд касаційної інстанції не приймає доводи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, з огляду на те, що судом апеляційної інстанції позовні вимоги Прокурора по суті спору не розглядалися.
51. Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню, з передачею справи на розгляд до суду апеляційної інстанції.
52. Щодо надання остаточного висновку Верховним Судом у цій справі, то суд касаційної інстанції вважає передчасним його надання з огляду на необхідність встановлення всіх фактичних обставин справи.
Висновки Верховного Суду
53. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
54. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 цього ж Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1 - 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
55. Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції слід врахувати викладене, всебічно, повно й об`єктивно встановити обставини справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.
Щодо судових витрат
56. Оскільки касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справу передачі на розгляд до суду апеляційної інстанції, з урахуванням положень статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури задовольнити частково.
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 у справі №  916/3022/21 скасувати, а справу №  916/3022/21 передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Суховий

Судді                                                                                                    І. Берднік

                                                                                                    В. Зуєв