УХВАЛА
25 квітня 2023 року 
м. Київ
cправа №  905/3/21 (905/2296/21) 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Головуючий - Огороднік К.М., Жукова С.В., Картере В.І.

розглянувши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області 

на рішення Господарського суду Донецької  області від 02.11.2022 
та на постанову    Східного апеляційного  господарського суду від  26.01.2023 

у справі  № 905/3/21 (905/2296/21)
за позовом Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек»
до    Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області
в межах справи 905/3/21
про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек»,-

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Донецької області від 02.11.2022 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області №9560/05-99-07-12 від 02.09.2021 частково на суму встановлення завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) на суму 2    063 183, 00грн, що призвело до встановлення завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток; в іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» судовий збір у сумі 30 947, 75грн; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 270, 00грн.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Донецької області від 02.11.2022 у справі №905/3/21 (905/2296/21) залишено без змін.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області з доданими до неї матеріалами (надіслана 01.03.2023, що підтверджується конвертом Укрпошта Експрес) на рішення Господарського суду Донецької області від 02.11.2022 та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №905/3/21 (905/2296/21), в якій просить суд скасувати оскаржувані судові рішення; ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Машинобудівний завод «Вістек» відмовити повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 27.03.2023 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Господарського суду Донецької області від 02.11.2022 та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №905/3/21 (905/2296/21), залишено без руху. Надано Головному управлінню ДПС у Донецькій області строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: надати суду докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №905/3/21 (905/2296/21) з відміткою про отримання; надати суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги  у розмірі    64 164  грн. і надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати.
06.04.2023 до Верховного Суду від скаржника надійшли: клопотання про поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги з доданими доказами, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №905/3/21 (905/2296/21) з відміткою про отримання; заява про продовження строку на двадцять днів щодо сплати судового збору.
Обгрунтовуючи заяву про продовження строку на сплату судового збору Головне управління ДПС у Донецькій області зазначає, що Державним бюджетом  України  передбачено кошти на сплату судового збору  у разі подання  скарг на судові рішення, які прийняті  не на користь бюджетної установи. На рахунок суб`єкта владних  повноважень відповідні кошти надходять частинами. Наразі зв`язку з несвоєчасним  фінансуванням та недостатністю коштів, Головне управління ДПС у Донецькій області не забезпечено грошовими коштами для сплати судового збору.

Розглянувши заяву Головного управління ДПС у Донецькій області, Верховний Суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми слідує, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. При цьому у випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк у межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд не наділений повноваженнями продовжити строк понад встановлений Господарським процесуальним кодексом України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

27.03.2023 ухвалою Верховного Суду надано Головному управлінню ДПС у Донецькій області  для усунення недоліків касаційної скарги максимальний десятиденний строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України.

Таким чином, заява Головного управління ДПС у Донецькій області про продовження строків виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27.03.2023 не може бути задоволена в силу імперативних приписів закону.
Крім того, скаржником не наведено жодних обставин які б свідчили  про наявність умов щодо подальшої зміни майнового стану та можливості сплати судового збору.
Колегія суддів враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 (провадження №    11-24апп21), що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів із метою забезпечення сплати судового збору.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 у справі № 28249/95 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. 
Частиною четвертою статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Зважаючи на те, що вимоги ухвали Верховного Суду від 27.03.2023 в частині сплатити судового збору за подання касаційної скарги  у розмірі  64 164  грн. скаржник не виконав, недоліки касаційної скарги у цій частині не усунув, ураховуючи приписи частини 5   статті 292 ГПК, колегія суддів дійшла висновку про повернення касаційної скарги Головному управлінню ДПС у Донецькій області на рішення Господарського суду Донецької області від 02.11.2022 та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі    № 905/3/21 (905/2296/21) без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -
У Х В А Л И В:
1.Відмовити Головному  управлінню ДПС у Донецькій області у задоволенні заяви про продовження строку на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27.03.2023 у справі №905/3/21 (905/2296/21).
2.Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Господарського суду Донецької області від 02.11.2022 та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №905/3/21 (905/2296/21) повернути скаржнику без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя                                                                                 Огороднік К.М.
Судді                                                                                                          Жуков С.В.
                                                                                                                   Картере В.І.