ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року 
м. Київ

cправа №  920/367/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне наукове-виробниче об`єднання" (далі - Товариство, скаржник)
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023

у справі №920/367/17
за позовом акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна" (далі - Банк)
до акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - Об`єднання )
про стягнення 9 968 986, 51 доларів США (еквівалент 268 903 392, 28 грн)
та за зустрічним позовом Об`єднання
до Банку,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача за зустрічним позовом:
1. товариства з обмеженою відповідальністю "ТехноІмпорт",
2. товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра-Турбогаз",
3. Товариства,
про визнання права (відсутності права) та визнання припиненим зобов`язання.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
ВСТУП
Причиною звернення до Верховного Суду є наявність/відсутність підстав для повернення без розгляду апеляційної скарги.

1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Банк звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з Об`єднання заборгованість у загальному розмірі 9 968 986,51 доларів США, включаючи: 8 200 000 доларів США суми основного боргу за кредитом; 1 768 986,51 доларів США відсотків за користування кредитом відповідно до договору про надання фінансових послуг від 22.05.2008 №08/012 (з урахуванням змін і доповнень, що викладались в додаткових угодах до нього).

1.2. Об`єднання звернулося із зустрічним позовом, в якому просило про таке:

- визнати відсутнім у Банку права на стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг від 22.05.2008 №08/012 (у новій редакції від 14.10.2010), яка виникла внаслідок надання кредитних коштів на суму 41 000 000 доларів США за заявкою від 22.05.2015 №111;
- визнати припиненими, у зв`язку з фактичним виконанням, зобов`язання Об`єднання перед Банком з повернення кредитних коштів на загальну суму 41 000 000 доларів США, отриманих в рамках виконання Банком умов договору про надання фінансових послуг від 22.05.2008 №08/012 (у новій редакції від 14.10.2010).

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та ухвал суду апеляційної інстанції
2.1. Рішенням Господарського суду Сумської області від 29.08.2022 у справі №920/367/17 первісний позов задоволено повністю; у задоволенні зустрічного позову в частині визнання відсутнім права на стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг від 22.05.2008 №08/012 (у новій редакції від 14.10.2010), яка виникла внаслідок надання кредитних коштів на суму 41 000 000 доларів США за заявкою від 22.05.2015 №111, відмовлено; закрито провадження у справі за зустрічним позовом на підставі пункту 4 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в частині визнання припиненим, у зв`язку з фактичним виконанням, зобов`язання Об`єднання перед Банком з повернення кредитних коштів на загальну суму 41 000 000 доларів США, отриманих в рамках виконання Банком умови договору про надання фінансових послуг від 22.05.2008 №08/012 (у новій редакції від 14.10.2010).

2.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 у справі №920/367/17 апеляційну скаргу Товариства на рішення Господарського суду Сумської області від 29.08.2022 у справі №920/367/17 залишено без руху. 

2.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 у справі №920/367/17 апеляційну скаргу Товариства повернуто скаржнику.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. У касаційній скарзі Товариство просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 у справі №920/367/17 та направити справу до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1. На обґрунтування своєї правової позиції у поданій касаційній скарзі скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме норми частини п`ятої, шостої статті 242 ГПК України щодо порядку направлення учаснику справи копії ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху та порушення вимог частини сьомої статті 6 ГПК України шляхом направлення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху на адресу електронної пошти, що не є офіційною електронною адресою в розумінні частини сьомої статті 6 ГПК України, що охоплюється абзацом другим частини другої статті 287 ГПК України.

5. Позиція інших учасників справи
5.1. У відзиві на касаційну скаргу позивач заперечив проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість, і просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

5.2. Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшли.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
6.1. Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 29.08.2022 у справі №920/367/17 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені первісного позову Банку до Об`єднання відмовити повністю, а зустрічний позов задовольнити.

6.2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2022 апеляційну скаргу Товариства у справі №920/367/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

6.3. Апеляційна скарга Товариства подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 вирішено витребувати матеріали справи №920/367/17, а розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху відкласти до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

6.5. До Північного апеляційного господарського суду 25.10.2022 надійшли матеріали справи №920/367/17.

6.7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 у справі №920/367/17 апеляційну скаргу Товариства на рішення Господарського суду Сумської області від 29.08.2022 у справі №920/367/17 залишено без руху; роз`яснено Товариству, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки шляхом подання відповідної заяви із доказами сплати судового збору у сумі 364 800 грн і доказами направлення копії апеляційної скарги Банку, Об`єднанню, листом з описом вкладення.

6.8. Зазначена ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була направлена на електронну пошту скаржника, яка вказана в апеляційні скарзі (smnpo2010@ukr.net) 03.11.2022, що підтверджується роздруківкою, яка міститься в матеріалах справи №920/367/17.

6.9. Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, ним виконано обов`язок щодо повідомлення скаржника про вчинення відповідної процесуальної дії.

6.10. На думку суду, перебіг строку, встановленого судом для усунення недоліків, розпочався з наступного дня (04.11.2022) та закінчився 14.11.2022 (13.11.2022 неділя, вихідний день).

6.11. Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що Товариством не надано належних доказів сплати судового збору у сумі 364 800 грн і доказів направлення копії апеляційної скарги Банку та Об`єднанню, листом з описом вкладення.

6.12. Клопотань, заяв про стан розгляду справи від скаржника на адресу суду не надходило.

6.13. Суд апеляційної інстанції, також вказав, що відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху оприлюднено в єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР) 01.11.2022 (https://reestr.court.gov.ua/Review/107021337).

6.14. Суд апеляційної інстанції постановляючи ухвалу, виходив з того, що учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

6.15. З наведеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про належне повідомлення скаржника про залишення його апеляційної скарги без руху, оскільки отримання ухвали залежало від волі самого скаржника, а судом вчинено всі можливі та достатні дії для повідомлення останнього про недоліки апеляційної скарги.

6.16. Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції виснував, що скаржник у встановленій судом ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 строк не усунув недоліки апеляційної скарги.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
7.1. Ухвалою Верховного Суду від 22.03.2023, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі №920/367/17 на підставі абзацу другого частини другої статті 287 ГПК України, у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7.2. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.3. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
8.1. Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.2. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.3. Предметом касаційного оскарження є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 у справі №920/367/17 про повернення апеляційної скарги, у зв`язку з тим, що Товариство не усунуло недоліки апеляційної скарги.

8.4. Скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, а саме:
- особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьома статті 6 ГПК України);
- учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п`ята статті 242 ГПК України);
- днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (частина шоста статті 242 ГПК України).

8.5. Верховний Суд виходить з того, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 1, 2, 4, 5, 8, 10, 11 частини третьої статті 2 ГПК України).

8.6. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

8.7. Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

8.8. Основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

8.9. Відповідно до частин першої та другої статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

8.10. Частиною третьою статті 258 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

8.11. Відповідно до частини третьою статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

8.12. Положеннями статей 174, 260 ГПК України законодавець передбачив механізм залишення апеляційної скарги без руху для забезпечення скаржнику можливості у встановлений судом строк усунути недоліки апеляційної скарги, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом апеляційної інстанції до розгляду.

8.13. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції, зазначив, що ухвала про залишення без руху була надіслана на електронну пошту Товариства, яка була ним вказана в апеляції, а тому суд дійшов висновку про належне виконання обов`язку з надсилання судового рішення. 

8.14. У свою чергу, Товариство вказує на те, що електронна адреса, на яку було надіслано ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху не є у розумінні частини сьомої статті 6 ГПК України офіційною електронною адресою скаржника.

8.15. Скаржник посилається на правову позицію, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №9901/335/20 та від 08.07.2021 у справі №9901/75/21.

8.16. Разом з тим, у вказаних вище справах Велика Палата Верховного Суду вказувала, зокрема, на те, що:
- надсилання процесуальних документів до Верховного Суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису;
- таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через підсистему "Електронний кабінет".

8.17. Отже, Велика Палата Верховного Суду в означених скаржником справах виснувала стосовно звернення учасників справи до суду, а не щодо надсилання судом судових рішень на електронні адреси учасників справи.

8.18. Водночас у даному випадку Суд вважає за необхідне звернутися до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 22.11.2022 у справі №29/5005/6325/2011.

8.19. Так, Верховний Суд у вказаній вище постанові зазначив, зокрема, таке:
- відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Це право не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (стаття 64 Конституції України);
- за практикою ЄСПЛ справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом загалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Миролюбов та інші проти Латвії" від 15.09.2009, заява №798/05, § 103);
- застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи. Лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності;
- надсилання рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про ухвалене судом рішення. Через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами;
- такі дії, хоч і не передбачені процесуальним законом, але мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи. Отже, правова мета досягається, але в інший спосіб, який не передбачений законом;
- ключовим для оцінки правомірності цих дій суду має бути не спосіб їх вчинення (надсилання чи не надсилання рекомендованого листа), а їх здатність забезпечити досягнення мети - інформування особи про судове рішення. Якщо особа знає або не може не знати про судове рішення, саме лише ненадсилання їй тексту рішення рекомендованим листом є формальним порушенням і не повинно мати правового значення, адже правову мету досягнуто;
- для вручення повісток закон передбачає альтернативні способи комунікації. Однак їх не передбачено для вручення судових рішень. Водночас, як вручення повісток, так і вручення судових рішень є гарантіями забезпечення одного й того самого права - права на справедливий суд, елементом якого є право знати про суд (як про процес - засідання, так і про результат - рішення);
- якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них;
- з огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно. Тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію;
- суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести "ризик незнання" учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними;
- попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження;
- заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989);
- крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів;
- витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС;
- використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі;
- тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

8.20. Верховний Суд звертає увагу на те, що у даному випадку апеляційна скарга була подана саме Товариством, тому останній був безумовно обізнаний про свою ініціативу звернення до суду апеляційної інстанції, а відтак мав проявити зацікавленість у розгляді своєї апеляційної скарги. Також, Суд виходить з того, що Товариству достеменно відомо про необхідність оплати судового збору за подання апеляційної скарги, а відтак і про свій обов`язок надати докази сплати такого судового збору. Адже скаржник повинен забезпечити неухильне виконання вимог ГПК України, зокрема, стосовно форми, змісту апеляційної скарги, сплати судового збору.

8.21. Крім того, саме скаржник зазначив в апеляційній скарзі у власних реквізитах електронну пошту - smnpo2010@ukr.net. 

8.22. Слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що Товариство у низці поданих ним процесуальних документах, починаючи з 2019 року, вказує як власну електронну пошту - smnpo2010@ukr.net (зокрема, у поданій як третьою особою, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, позовній заяві).

8.23. Отже, повідомивши суду, як один із своїх засобів зв`язку електронну пошту, скаржник мав вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження та долю його власної апеляційної скарги, та мав усвідомлювати, що суд, може комунікувати з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації .

8.24. Верховний Суд виходить з того, що з 05.10.2021 офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

8.25. Слід зазначити, що в умовах воєнного стану та за відсутності достатнього фінансування судів, надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу як власна електронна адреса, в поданих ним документах, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення, з урахуванням відсутності фінансової можливості здійснити поштове направлення.

8.26. Водночас у даному випадку суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, виходячи з такого.
8.27. Верховний Суд виходить з того, що ключовим питанням щодо дотримання процесуальних норм апеляційним судом під час постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги без розгляду, є не питання способу надсилання судового рішення (дивись вище вказані мотиви у цій постанові), а питання саме забезпечення досягнення мети - інформування особи про судове рішення, оскільки, вказана обставина стосується початку перебігу строку на вчинення процесуальної дії.

8.28. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

8.29. Згідно із частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

8.30. Таким чином, ключовим для здійснення такої процесуальної дії як повернення апеляційної скарги без розгляду, у зв`язку з не усуненням недоліків, які встановлені ухвалою про залишення без руху, є виключно факт вручення відповідної ухвали, а не спосіб надсилання.

8.31. Повертаючи апеляційну скаргу без розгляду, суд апеляційної інстанції зазначив, зокрема, таке:

- ухвала про залишення апеляційної скарги без руху направлена на електронну пошту скаржника, яка вказана в апеляційні скарзі: smnpo2010@ukr.net - 03.11.2022, що підтверджується листом відправки, який міститься в матеріалах справи №920/367/17;
- таким чином, апеляційний суд виконав обов`язок щодо повідомлення скаржника про вчинення відповідної процесуальної дії;
- отже, перебіг строку, встановленого судом для усунення недоліків, розпочався з наступного дня - 04.11.2022 та закінчився - (13.11.2022 неділя, вихідний день) 14.11.2022;
-водночас Товариством не надано належних доказів сплати судового збору у сумі 364 800 грн і доказів направлення копії апеляційної скарги Банку та Об`єднанню, листом з описом вкладення;
- клопотань, заяв про стан розгляду справи від скаржника на адресу суду не надходило;
- крім того, відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху оприлюднено в ЄДРСР 01.11.2022 (https://reestr.court.gov.ua/Review/107021337);
- крім того, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону;
- з наведеного вище, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про належне повідомлення скаржника про залишення його апеляційної скарги без руху, оскільки отримання ухвали залежало від волі самого скаржника, а судом вчинено всі можливі та достатні дії для повідомлення останнього про недоліки апеляційної скарги.

8.32. З матеріалів справи вбачається, що лист, на якій посилається суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі, як доказ надсилання ухвали, є роздруківкою з електронної скриньки секретаря судового засідання Луцюк Анастасії.

8.33. Так, з вказаної роздруківки вбачається, що ухвали суду апеляційної інстанції мають направити трьом адресатам. Водночас стосовно підтвердження направлення/отримання/доставлення такого листа є інформація лише щодо адвокатки Банку Прохур Ксенії.

8.34. Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що Товариству досталено/ним отримано вказаний лист і оскаржувану ухвалу. 

8.35. Суд звертає увагу, що при надсиланні листів на електронну пошту у відправника, є можливість запросити сповіщення про доставку (що фактично є отриманням листа) та про прочитання такого листа, складання довідки про факт надсилання, тощо.

8.36. Разом з тим, долучена до матеріалів справи роздруківка таких відомостей не містить.

8.37. Отже, у даному конкретному випадку, суд апеляційної інстанції, не маючи документального підтвердження факту отримання (доставки) ухвали про залишення без руху апеляційної скарги Товариством, у порушення приписів статті 174 ГПК України повернув апеляційну скаргу без розгляду за відсутності належного встановлення обставини не усунення Товариством недоліків апеляційної скарги у строк, перебіг якого починається саме з дати вручення відповідної ухвали.

8.38. Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що доводи Товариства, наведені в касаційній скарзі, частково знайшли підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції та наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

8.39. Водночас Суд не приймає до уваги доводи, зазначені у відзиві на касаційну скаргу, з огляду на міркування, викладені у цій постанові.

8.40. ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

8.41. У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

8.42. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
9.1. Доводи скаржника за результатами касаційного розгляду знайшли своє часткове підтвердження з мотивів, викладених у розділі 8 цієї постанови.

9.2. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

9.3. За таких обставин Суд вважає за необхідне частково задовольнити касаційну скаргу, оскаржуване судове рішення скасувати, а справу передати для розгляду до суду апеляційної інстанції для продовження апеляційного розгляду зі стадії прийняття до розгляду апеляційної скарги.

10. Судові витрати
10.1. На підставі статті 129, підпункту 4 частини першої статті 315 ГПК України Верховний Суд не розподіляє судові витрати, оскільки не скасовує рішення та ухвалює нове рішення, не змінює рішення, не переглядає справу у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне наукове-виробниче об`єднання" задовольнити частково.

2. Скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 у справі №920/367/17.

3. Справу №920/367/17 передати до Північного апеляційного господарського суду зі стадії прийняття до розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне наукове-виробниче об`єднання" на рішення Господарського суду Сумської області від 29.08.2022 у справі №920/367/17.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    І. Булгакова