УХВАЛА

17 травня 2023 року 
м. Київ
cправа №  904/2424/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Кондратова І.Д. 

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області
у складі судді: Кеся Н.Б.
від 01.12.2022
та постанову Центральний апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Орєшкіна Е.В., Чус О.В., Кощеєва І.М.    
від 21.03.2023

за первісним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
до Акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод"
про стягнення 19 260,00 грн

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 642 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Скаржник) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод" на свою користь 19 260,00 грн пені.

Акціонерне товариство "Дніпропетровський стрілочний завод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на свою користь 642 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2022, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2023, первісний та зустрічний позови задоволені в повному обсязі. Зараховано задоволені судом позовні вимоги (суми за первісним позовом та за зустрічним позовом) та стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод" 622 740,00 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7 149,00 грн.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовано обґрунтованістю та правомірністю заявлених позовних вимог за первісним та за зустрічним позовом з урахуванням встановленого судом факту порушення Відповідачем за первісним позовом строку поставки товару на 3 календарних дня, що стало підставою для стягнення з Відповідача за первісним позовом на користь Позивача за первісним позовом пені в сумі 19 260,00 грн, а також наявності підстав для повернення Відповідачем за зустрічним позовом Позивачу за зустрічним позовом суми гарантії (642 000,00 грн) з урахуванням п. 13.2 договору №Л/НХ - 21702/НЮ від 22.10.2021 та ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі".

20 квітня 2023 року Скаржник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2023.
Перевіривши касаційну скаргу, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року у сумі 2481,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 19 260,00 грн за первісним позовом та стягнення 642 000,00 грн за зустрічним позовом. Зазначена сума не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року (1 240 500,00 грн).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Суд зазначає, що аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбаченого підпунктом "а" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Скаржник зазначає, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, Скаржник обґрунтовує тим, що подібні правовідносини підпадають під одночасне правове регулювання  як Закону України "Про публічні закупівлі" так і Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, що викликає багато суперечностей між учасниками правовідносин щодо порядку виконання умов основного зобов`язання - Договору поставки.

З огляду на зміст касаційної скарги, наведені Скаржником у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що Скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження, буде впливати на значну кількість спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Суд зазначає, що доводи Скаржника не містять аргументованих і переконливих обґрунтувань про те, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не підтверджені жодними доказами.

Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, аргументованих обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

За приписами пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №904/2424/22 за касаційною скаргою Скаржника на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №904/2424/22 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2023.

2. Надіслати копії ухвали учасникам справи.

3. Надіслати Скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                               Г. Вронська

Судді                                                                                                        С. Бакуліна 

                                                                                                                                                                                              І. Кондратова