УХВАЛА

19 квітня 2023 року 
м. Київ

cправа №  920/1340/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:
Вронської Г.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Національної служби здоров`я України

на рішення Господарського суду Сумської області
у складі судді Жерьобкіна Є.А.
від 27.09.2022
та постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Гаврилюк О.М., Алданова С.О., Ткаченко Б.О.
від 08.02.2023

за позовом Національної служби здоров`я України
до Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласна клінічна спеціалізована лікарня
про стягнення 1 231 575,61 грн

ВСТАНОВИВ:

Національна служба здоров`я України (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Сумської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласна клінічна спеціалізована лікарня (далі - Відповідач) про стягнення 1 231 575,61 грн надмірної оплати за Договором №1515-Е420-Р000.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.09.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023  у справі №920/1340/21, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що сплачені за надані медичні послуги кошти не є надмірними, оскільки фактично за 2020 було проліковано не 3 166 випадків, а 5 667, що підтверджено звітом форми № 10 "Звіт щодо надання психіатричної допомоги населенню за 2020", затверджений Наказом МОЗ від 30.11.2017 № 1504 та наказом МОЗ від 17.11.2020 № 2650. Всі проліковані пацієнти внесені в систему та жодних заперечень щодо кількості пролікованих пацієнтів Позивач не подав. Суди попередніх інстанцій зазначили, що зобов`язання за Договором № 1515-Е420-Р000 від 01.04.2020 виконані сторонами належним чином, оскільки його виконання надавачем медичних послуг прийнято замовником, зобов`язання за договором припинені.

22 березня 2023 року Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Сумської області від 27.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд встановив, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 ГПК України.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1,4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Позивач зазначив, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування постанови Кабінету Міністрів України "Про договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій" від 25.04.2018 року №410 у подібних правовідносинах.

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження Позивач вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватися, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати в чому полягає непогодження із ним. Крім того, Позивач не обґрунтовує зазначене у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що Позивач у касаційній скарзі не вказав вищезазначеного.

Крім того, Позивач зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції не надали належної оцінки главі 18 Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2020 та 1 кварталі 2021, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України №65 від 05.02.2020. Крім того, суди попередніх інстанцій не дослідили та не надали правової оцінки додатку та договору "Спеціальні умови надання медичних послуг" щодо інформації зазначеної у ньому, яка підтверджує наведені обставини Позивача стосовно запланованої вартості медичних послуг відповідно до договору.

Проте Позивач посилаючись на порушення норм процесуального права, не обґрунтовує зазначене у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга Позивача залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням останньому строку для усунення недоліків, шляхом викладення належного обґрунтування виключного випадку, передбаченого пунктом 3, 4 частини 2 статті 287  ГПК України, з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Національної служби здоров`я України на рішення Господарського суду Сумської області від 27.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 у справі №920/1340/21 залишити без руху.

2. Надати Позивачу строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач                                                                                               Г. Вронська