УХВАЛА

09 травня 2023 року 
м. Київ

Справа № 924/1351/20 (924/214/22) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Пєскова В. Г.
розглянув без виклику учасників справи заяву керуючого санацією Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" арбітражного керуючого Рудого А. М.
про відвід суддів Банаська О. О., Пєскова В. Г.
від розгляду касаційної скарги  ОСОБА_1 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2023
у складі колегії суддів: Саврія В. А. (головуючого), Коломис В. В., Миханюк М. В.
та на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.01.2023
у складі судді Заярнюк І. В.
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Проскурів"
до 
1. Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів"
2. Окремого структурного відділу "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів"
про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням
в межах справи про банкрутство Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів"

ВСТАНОВИВ:

01.05.2023  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 та на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.01.2023 у справі № 924/1351/20 (924/214/22).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                         № 924/1351/20 (924/214/22) визначено склад суддів Верховного Суду:                          Банасько О. О. (головуючий), Білоус В. В., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 04.05.2023 відкрито касаційне провадження у справі № 924/1351/20 (924/214/22) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 та на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.01.2023, призначено розгляд касаційної скарги на 25.05.2023.

08.05.2023 на електронну адресу Верховного Суду від керуючого санацією Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" арбітражного керуючого Рудого А. М. надійшла заява про відвід суддів Банаська О. О. та Пєскова В. Г. від розгляду справи № 924/1351/20 (924/214/22).

Як убачається зі змісту заяви про відвід суддів Банаська О. О. та Пєскова В. Г., остання мотивована сумнівами у неупередженості та об`єктивності суддів, позаяк заявник посилається на відсутність можливості у суддів відсторонитись від уже зроблених висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 25.11.2021 у справі № 924/1351/20.

Так, заявник посилається на те, що позовні вимоги у цій справі № 924/1351/20 (924/214/22) ґрунтуються, зокрема, на договорі оренди об`єкта нерухомості від 29.12.2019 № 69, укладеність якого заперечується відповідачем. 

Водночас, за твердженням заявника, у постанові Верховного Суду від 25.11.2021 у справі № 924/1351/20 (прийнятій за результатами касаційного перегляду ухвали про визнання грошових вимог до боржника у справі про банкрутство) суддями Банаськом О. О. та Пєсковим В. Г. вже надано детальний аналіз правочину, який боржником заперечується на предмет його укладеності (чинності, існування), його виконання, як підстави дійсності. 

У якості нормативної підстави для відводу заявник визначив пункт 5 частини             першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі -                    ГПК України).

Розглянувши зазначену заяву, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.

Статтею 35 ГПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. 

Зокрема згідно пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.
У контексті поданої заяви суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, критична оцінка керуючого санацією Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" арбітражного керуючого Рудого А. М. судового рішення у справі № 924/1351/20, а саме постанови Верховного Суду від 25.11.2021, прийнятої за результатами касаційного перегляду ухвали про визнання грошових вимог у справі про банкрутство не свідчить про упередженість або необ`єктивність суддів Банаська О. О., Пєскова В. Г. та не є підставою для відводу останніх відповідно до наведених вище норм ГПК України.

Також, надаючи оцінку доводам заявника стосовно прийняття суддями Банаськом О. О. та Пєсковим В. Г. постанови від 25.11.2021 у справі                             № 924/1351/20,  Верховний Суд зазначає, що згідно приписів частини першої статті 15 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", частини четвертої статті 33 ГПК України перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції у складі трьох або більшої непарної кількості суддів.

За приписами статті 34 ГПК України питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім. При ухваленні рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання рішення чи ухвали. Судді не мають права розголошувати міркування, що були висловлені у нарадчій кімнаті. Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Тлумачення приписів статті 34 ГПК України дозволяє дійти висновку про те, що головуючого, як і судді - члена колегії у колегіальному складі суду не наділено особливими процесуальними правами порівняно з іншими суддями, а розгляд справи в колегіальному складі суду означає, що всі процесуальні питання вирішуються судом колегіально без наявності будь якого пріоритету в кожного окремого члена колегії суддів щодо суті та змісту рішення, яке приймається.
За змістом частин другої, третьої статті 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо дійде висновку про його обґрунтованість. Якщо суд дійде висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи положення процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу та про необхідність передачі заяви керуючого санацією Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" арбітражного керуючого Рудого А. М., на підставі пункту 1 частини третьої статті 39 ГПК України на автоматизований розподіл, з метою визначення судді для вирішення питання щодо заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 38, 39, 228, 234, 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Заяву керуючого санацією Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" арбітражного керуючого Рудого А. М. про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Банаська О. О., Пєскова В. Г. від розгляду справи № 924/1351/20 (924/214/22) визнати необґрунтованою.

2. Справу № 924/1351/20 (924/214/22) передати на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви керуючого санацією Колективного підприємства "Агрофірма "Проскурів" арбітражного керуючого Рудого А. М. про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Банаська О. О., Пєскова В. Г. від розгляду цієї справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. О. Банасько

Судді                                                                                                    В. В. Білоус

                                                                                                    В. Г. Пєсков