УХВАЛА

15 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  904/69/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.
розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"
на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 та
постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2023
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сетинжис"
до акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"
про внесення змін до договору від 02.10.2020 № ПР/Е-20550/НЮ,
та зустрічним позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Сетинжис"
про стягнення 96 983,57 грн. пені за неналежне виконання договору від 02.10.2020   № ПР/Е-20550/НЮ,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - Залізниця, скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2023 (повний текст постанови виготовлено в той же день) зі справи № 904/69/21 у частині позовних вимог за зустрічним позовом про стягнення 77 586,86 грн пені, щодо яких було відмовлено та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення названих вимог в повному обсязі. Крім того, прохальна частина касаційної скарги містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження у цій справі.

Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Предметом касаційної скарги є рішення місцевого суду від 29.11.2022 та постанова апеляційного господарського суду від 07.04.2023. Отже, скаржником оскаржується рішення суду, передбачене пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з відповідним посиланням на статтю 287 цього Кодексу. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій                       статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, на його думку, скаржник має одночасно викласти підстави для такого оскарження (разом чи окремо), визначених частиною другою статті 287 ГПК України: 1) послатися на висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України); 2) описавши спірні правовідносини, належно обґрунтувати мотиви (з чітким посиланням на норму права: абзац, пункт, частину статті) необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України); 3) пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, щодо якої відсутній висновок та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України);          4) посилаючись, як на підставу для оскарження судового рішення, на частини першу, третю статті 310 ГПК України, на скаржника покладається обов`язок обґрунтувати мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України. При цьому скаржник має усвідомлювати, що наслідком обґрунтованої підставності для такого звернення буде скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

Перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам    статті 290 ГПК України вбачається, що першою підставою касаційного оскарження спірних судових актів Залізниця зазначає пункт 1 частини другої                            статті 287 ГПК України (вказує на невідповідність висновків спірної постанови, сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах, щодо змісту: статті 551 Цивільного кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України, статей 73, 74, 76, 77 ГПК України, викладеній в постановах Верховного Суду:               від 03.10.2019 у справі № 914/2202/18; від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18;          від 26.05.2020 у справі № 918/289/19; від 24.07.2019 у справі № 911/1608/18; 12.06.2019 у справі № 910/10427/18; від 11.09.2019 у справі № 905/2149/18;               від 06.09.2019 у справі № 914/2252/18; від 27.09.2019 у справі  № 923/760/16 та       від 20.02.2020 у справі № 910/7970/19). Зазначена підстава узгоджується з вимогами касаційної скарги про часткове скасування спірних судових актів та ухваленням частково нового рішення у справі.

Окрім того скаржник вказує на унеможливлення встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, через недослідження судами зібраних у справі доказів - друга підстава для звернення з касаційною скаргою, яка визначена положеннями пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України з відповідним посиланням на пункт 4 частини четвертої статті 287 ГПК України. Однак ця підстава (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України) для звернення із касаційною скаргою є необґрунтованою та взаємонеузгодженою стосовно вимог про часткове скасування судових актів з ухваленням частково нового рішення у справі. Отже, касаційна скарга в цій частині підстав касаційного оскарження містить суттєві недоліки, що підлягають усуненню.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України               "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні  позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір"         (у редакції, що діяла на час подання (2021 рік) даної позовної заяви) ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом                на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається          до суду).

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік"         у 2021 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних                осіб 2 270 грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що у 2021 році у справі № 904/69/21 подано: первісний позов про внесення змін до договору від 02.10.2020                          № ПР/Е-20550/НЮ; зустрічний позов про стягнення 96 983,57 грн. пені за неналежне виконання договору від 02.10.2020 № ПР/Е-20550/НЮ.

Справа розглядалася судами неодноразово. За результатом останнього судового розгляду, рішенням місцевого суду від 29.11.2022, залишеним без змін постановою апеляційного господарського суду від 07.04.2023, у задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто 19396,71 грн - пені за неналежне виконання договору від 02.10.2020 № ПР/Е-20550/НЮ. В решті вимог за зустрічним позовом - відмовлено.

Залізниця оскаржує судові акти у відмовленій частині за зустрічним позовом. Отже, предметом касаційного розгляду є одна майнова вимога (за зустрічним позовом).

З урахуванням викладеного та беручи до уваги майновий характер спору, при поданні касаційної скарги, мав бути сплачений судовий збір за одну майнову вимогу, що складає 4 540 грн. [2 270 грн. (мінімальна ставка) х 200%].

Між тим додатки до касаційної скарги не містять документа про сплату судового збору за розгляд касаційної скарги Залізниці у встановленому порядку та розмірі.

Суд касаційної інстанції зазначає, що Залізниці необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме: на суму 4 540 грн, за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- Отримувач коштів: ГУК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007;
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;
- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"
Призначення платежу: "Судовий збір за розгляд касаційної скарги …на рішення          …у справі №…".

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви     без руху.

Таким чином, з урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України. При цьому, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, Верховний Суд вважає за доцільне встановити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Щодо клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження в цій справі, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що касаційна скарга Залізниці у справі № 904/69/21 підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження у цій справі, буде розглянуте Касаційним господарським судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2023 зі справи № 904/69/21 залишити без руху.

2. Надати акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                             І. Бенедисюк