ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року 
м. Київ

cправа №  907/38/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В. Г. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.,
за участю секретаря судового засідання - Денисевича А. Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Ужгородської міської ради
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 (головуючий Орищин Г. В., судді Бонк Т. Б., Якімець Г. Г.) та рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2022 (суддя Пригара Л. І.)
у справі №  907/38/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлипники"
до Ужгородської міської ради, Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради (перейменовано на Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради),
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Можайського 34",
про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі,
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог 
1. У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Підлипники" (далі - ТОВ "Підлипники") звернулося до господарського суду з позовом до Ужгородської міської ради про визнання додаткової угоди до Договору оренди землі б/н від 22.01.2008, укладеною в редакції Позивача.
2. Позов обґрунтовано тим, що Позивач, як належний користувач орендованою земельною ділянкою, маючи намір скористатись свої переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, звернувся до Відповідача до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений договором, із заявою про продовження (поновлення) договору оренди землі, додавши до такої заяви проект додаткової угоди про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені таким договором. Однак, Відповідач з порушенням місячного строку прийняв необґрунтоване рішення про відмову в поновленні договору оренди землі, яке було оскаржено Позивачем у судовому порядку та скасовано судовим рішенням (постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019) у справі №  907/18/18. При цьому враховуючи, що у справі №  907/18/18 судом касаційної інстанції було вказано на те, що похідна вимога про визнання договору оренди землі поновленим є невірно обраним способом захисту порушеного права, тому Позивач звернувся до суду у цій справі з даним позовом з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки після закінчення строку договору оренди Орендодавцем протягом одного місяця не було направлено листа-повідомлення з запереченням у поновленні цього договору, у зв`язку з чим такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, шляхом укладення додаткової угоди в редакції, що була направлена Позивачем на адресу Відповідача.
3. Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.02.2021 відкрито провадження у справі №  907/38/21 та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент міського господарства Ужгородської міської ради (далі - Департамент міського господарства).
4. Ухвалою місцевого господарського суду від 28.04.2021 до участі у справі також залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Можайського 34" (далі - ОСББ "Можайського 34").
5. Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 25.05.2021 процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту міського господарства змінено та залучено його до участі у справі у процесуальному статусі Відповідача-2.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій
6. Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2022, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2022, позов задоволено повністю. Визнано укладеною Додаткову угоду до Договору оренди землі б/н від 22.01.2008 (кадастровий номер земельної ділянки 2110100000:20:002:0005) по вул. 8-го Березня - О. Можайського в м. Ужгороді, у запропонованій редакції. Судові витрати покладено на Відповідачів.
7. Судові рішення мотивовано тим, що судами встановлено наявність всіх юридичних фактів, передбачених частиною шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі", для поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах.
Короткий зміст вимог касаційної скарги Відповідача-1
8. Не погоджуючись з судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, Ужгородська міська рада подала до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2022, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
9. Підставою касаційного оскарження Ужгородська міська рада зазначає пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, посилаючись на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" без урахування висновків щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №  594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справі №  159/5756/18 та у справі №  313/350/16-ц, від 31.08.2021 у справі №  903/1030/19, зокрема, щодо: помилковості ототожнення судами різних за змістом понять "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі"; можливості поновлення договору оренди землі за наявності листів-повідомлень про заперечення в поновленні договору; необхідності доведення факту використання Орендарем земельної ділянки після завершення терміну дії договору.
Позиція інших учасників справи у відзиві на касаційну скаргу
10. ОСББ "Можайського 34" подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому підтримало доводи касаційної скарги у повному обсязі.
11. ТОВ "Підлипники" надало до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, у якому заперечило доводи скарги та просило відмовити у її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу не надходили.
Розгляд заяв (клопотань) про відкладення розгляду справи
12. Ужгородська міська рада в судове засідання свого представника не направила, до суду касаційної інстанції з заявами про проведення судового засідання за її участі особисто або в режимі відеоконференції не зверталась.
13. Однак, представник ОСББ "Можайського 34" адвокат Майстренко Н. М. у судовому засіданні заявила клопотання про відкладення справи у зв`язку з неприбуттям у судове засідання представника Ужгородської міської ради.
14. Відповідно до частини першої статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень статті 300 цього Кодексу.
15. Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.
16. Так, за змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.
17. Ураховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення зазначеному учаснику справи ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", також те, що зазначений учасник справи не звертався до суду з будь-якими заявами щодо розгляду справи, явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності представника Ужгородської міської ради.
Фактичні обставини справи встановлені судами
18. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі рішення Ужгородської міської ради від 29.12.2007 №  565 "Про надання, відмову у наданні та приватизацію земельних ділянок", між Управлінням майном міста Ужгородської міської ради (правонаступником якого є Департамент міського господарства Ужгородської міської ради) (Орендодавець) та ТОВ "Підлипники" (Орендар) укладено Договір оренди землі від 22.01.2008 (далі - Договір оренди), за умовами якого Орендарю передано в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 0,4 га для комерційно-житлового будівництва, яка знаходиться у м. Ужгороді по вул. 8 Березня - вул. О. Можайського.
19. Відповідно до пункту 8 Договору оренди його укладено на 5 років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право його поновлення на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.
20. За умовами пунктів 14, 15, 17, 19 Договору оренди сторонами погоджено, що земельна ділянка передається в оренду із земель, відведених під будівництво із цільовим призначенням для комерційно-житлового будівництва; передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення; передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у 5-денний строк після державної реєстрації цього Договору за актом її приймання-передачі.
21. Вказаний Договір оренди зареєстровано Закарпатською регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.01.2008 за №  210100000-0408070000024, а отже, з урахуванням положень статті 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Договір оренди землі від 22.01.2008 набув чинності із 29.01.2008.
22. Факт передачі земельної ділянки Орендарю підтверджується актом приймання передачі земельної ділянки №  900 від 22.01.2008.
23. На підставі рішення Ужгородської міської ради №  786 від 28.12.2012 ТОВ   "Підлипники" було поновлено Договір оренди землі строком на 5 років до 28.12.2017, про що сторонами укладено Додаткову угоду б/н від 22.05.2015 про внесення змін до Договору оренди землі від 22.01.2008, у пункті 8 якого сторони, окрім іншого, погодили, що після закінчення строку дії Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію. 
24. Право оренди Позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом №  9916284 від 04.06.2015.
25. Додатковими угодами б/н від 29.01.2009, від 11.05.2012, від 22.05.2015 та від 26.04.2017 про внесення змін до Договору оренди землі від 22.01.2008 сторонами вносились зміни, в тому числі, щодо нормативно-грошової оцінки землі та розміру орендної плати.
26. ТОВ "Підлипники" 09.10.2017 через Центр надання адміністративних послуг звернулось до Ужгородської міської ради з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки, до якої, окрім іншого, було додано проєкт додаткової угоди, у якій запропоновано продовжити строк дії договору на 5 років до 28.12.2022.
27. За результатами розгляду зазначеної заяви Ужгородською міською радою прийнято рішення від 21.12.2017 №  955, у підпункті 3.2 пункту 3 якого вирішено відмовити ТОВ "Підлипники" у поновленні Договору оренди земельної ділянки площею 0,4 га для комерційно-житлового будівництва по вул. 8 Березня - Можайського.
28. Вважаючи зазначені дії ради неправомірними, ТОВ "Підлипники" у січні 2018 року звернулось до суду із позовом про визнання протиправним та скасування підпункту 3.2 пункту 3 рішення ХVII сесії Ужгородської міської ради VII скликання №  955 від 21.12.2017 та визнання поновленим Договору оренди землі від 22.01.2008.
29. За наслідками розгляду вказаного спору постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 у справі №  907/18/18 скасовано рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.03.2019, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Підлипники" відмовлено, та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено повністю; визнано протиправним і скасовано підпункт 3.2 пункту 3 рішення Ужгородської міської ради №  955 від 21.12.2017; визнано поновленим Договір оренди землі, укладений 22.01.2008 між Управлінням майном міста Ужгородської міської ради та ТОВ "Підлипники", площею 0,4000 га, кадастровий номер 2110100000:20:002:0005, для комерційно-житлового будівництва (для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови) по вул. 8-го Березня - О. Можайського в м. Ужгороді, строком до 28.12.2022, на умовах додаткової угоди в редакції Позивача.
30. Постановою Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №  907/18/18 постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 скасовано в частині визнання поновленим Договору оренди землі від 22.01.2008, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В решті постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 залишено без змін.
31. За результатами нового розгляду постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 у справі №  907/18/18 рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.03.2019 в частині відмови у позові про визнання поновленим Договору оренди земельної ділянки від 22.01.2008 залишено без змін з посиланням на те, що вимога Позивача про визнання договору оренди поновленим є неналежним способом захисту порушеного права.
32. Враховуючи те, що у справі №  907/18/18 брали участь ті ж самі особи, що і у даній справі, тому обставини про наявність підстав для визнання протиправним і скасування підпункту 3.2 пункту 3 рішення Ужгородської міської ради №  955 від 21.12.2017, які встановлено у постанові Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019, в силу положень частини четвертої статті 75 ГПК України є преюдиційними та не підлягають доказуванню при вирішенні даного спору.
33. При цьому під час розгляду справи №  907/18/18 судом апеляційної інстанції було встановлено, що ТОВ "Підлипники" більше ніж за два місяця до закінчення строку договору оренди землі (строк до 28.12.2017), тобто, у строк, встановлений пунктом 8 Договору оренди, скориставшись своїм переважним правом, звернулось до Ужгородської міської ради з заявою від 09.10.2017, в якій просило поновити (продовжити) Договір оренди землі б/н від 22.01.2008 строком на 5 років.
34. Вказана заява подана ТОВ "Підлипники" через Центр надання адміністративних послуг згідно з описом №  131749, у якому наведено перелік документів, доданих до неї, у тому числі проєкт додаткової угоди, та визначено термін надання адміністративної послуги "Надання рішення міської ради про поновлення договорів оренди земельних ділянок" 30 календарних днів, тобто до 08.11.2017.
35. Однак, розгляд заяви ТОВ "Підлипники" від 09.10.2017 Ужгородською міською радою здійснено з порушенням місячного строку, встановленого у частині п`ятій статті 33 Закону України "Про оренду землі", а прийняте рішення від 21.12.2017 №  955, яким відмовлено ТОВ "Підлипники" у поновленні Договору оренди землі від 22.01.2008, не містить мотивів і обґрунтованих підстав для такої відмови, з огляду на те, що Орендар належно виконував обов`язки за договором оренди землі, зокрема, здійснював оплату за користування земельною ділянкою, заборгованості на момент звернення до Відповідача із заявою про поновлення договору оренди не мав; після закінчення строку дії договору оренди Орендар продовжував сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою; ним також розроблено проєкт будівництва житлового будинку з адміністративно-торгівельними закладами; отримано містобудівні умови та обмеження по забудові земельної ділянки; зареєстровано декларацію про початок виконання підготовчих робіт 01.04.2015. Вказані містобудівні умови та обмеження були згодом скасовані рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №  217 від 20.07.2017. При цьому, порушень Орендарем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих робіт відділом державного архітектурно-будівельного контролю при проведенні перевірки не встановлено. Такі обставини перешкоджали Позивачу здійснити будівництво на орендованій ділянці. Судом також встановлено, що Відповідач як Орендодавець не заперечував у поновленні договору оренди земельної ділянки з підстав неналежного виконання Орендарем його умов; таких зауважень не містить і акт обстеження умов використання земельної ділянки від 06.06.2017. Відповідач не звертався до Позивача впродовж дії договору оренди землі із претензіями щодо неналежного виконання Орендарем його умов, а також не ініціював розірвання договору оренди з цих підстав.
36. Встановлений судовим рішенням у справі №  907/18/18 факт протиправності відмови ТОВ "Підлипники" у поновленні договору оренди землі, а також відсутність протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди листа-повідомлення Орендодавця про заперечення у поновленні такого договору, стали підставою для звернення Позивача до суду у цій справі з позовом до Ужгородської міської ради (Орендодавця) про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах на підставі положень частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі".
37. Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, яким позов задоволено, виходив з того, що укладений між сторонами Договір оренди землі від 28.01.2008 (зі змінами та доповненнями) є поновленим на той самий строк та на тих самих умовах відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки Позивач виконав усі вимоги, передбачені законом та договором оренди землі, для його поновлення на новий строк (є належним користувачем орендованої земельної ділянки, розробив проєкт будівництва житлового будинку з адміністративно-торгівельними закладами, вчиняє дії необхідні для здійснення забудови земельної ділянки), своєчасно направив лист-повідомлення про поновлення договору з проєктом додаткової угоди, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення терміну договору та сплачувати орендну плати, у той час як Відповідач своєчасно не повідомив про заперечення у поновленні договору оренди, після закінчення строку договору не направив Орендарю лист-повідомлення з запереченнями у поновленні договору оренди землі, а отже безпідставно ухиляється від укладення додаткової угоди.
ПОЗИЦІЯ  ВЕРХОВНОГО  СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
38. В силу приписів частин першої - третьої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
39. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, спір у справі між сторонами виник з приводу визнання поновленим договору оренди земельної ділянки на підставі положень частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі".
40. Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
41. Положеннями частини другої статті 19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
42. Згідно з частиною другою статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
43. Законом України від 06.10.1998 №  161-XIV "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
44. Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми Закону України від 06.10.1998 №  161-XIV "Про оренду землі".
45. Згідно з частинами першою - третьою статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
46. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення
47. Положеннями частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема, із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
48. З викладених вище положень Закону слідує, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання обома сторонами договору оренди встановленої процедури і строків.
49. Важливість дотримання як строку звернення орендаря до орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, так і відповіді орендодавця на таке звернення неодноразово підтверджена правовими висновками, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №  594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах №  159/5756/18 та №  313/350/16-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №  903/1030/19, на які посилається скаржник у касаційній скарзі.
50. Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №  903/1030/19 зроблено висновок, що надсилаючи орендодавцю відповідне письмове повідомлення орендар таким чином завчасно мав продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар.
51. При цьому законодавець у нормі статті 33 Закону України "Про оренду землі", ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що, за висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №  159/5756/18, свідчить про їх логічну послідовність, оскільки факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме, частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі". І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. При цьому таке поновлення не вимагає прийняття орендодавцем відповідного рішення, оскільки земельні правовідносини сторони вже врегулювали під час передання земельної ділянки й укладення договору оренди землі, а подальше регулювання закон передбачив у вигляді поновлення цього договору.
52. Наведений правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №  313/350/16-ц і №  159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пунктах 28 - 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.
53. Зазначеним вище спростовуються доводи скаржника, що підстави, які надають переважне право на укладення договору на новий строк (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі"), не можуть бути передумовою для поновлення договору з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", та, як наслідок, неможливість врахування встановлених у справі №  907/18/18 обставин, щодо належного виконання умов договору оренди (добросовісність орендаря), оскільки, за доводами скаржника, у тій справі вирішувалось питання поновлення договору оренди саме з підстав, передбачених частинами першою - п`ятою вказаної статті.
54. Разом з тим, судами попередніх інстанцій, з урахуванням вищенаведених правових висновків щодо застосування положень статті 33 вказаного Закону, встановлено, що Позивач, з дотриманням умов пункту 8 Договору оренди та положень частин першої - п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" більш ніж за два місяці до закінчення строку його дії (28.12.2017), а саме 09.10.2017 звернувся до Відповідача із заявою про поновлення (продовження) договору оренди землі, до якої додав проєкт додаткової угоди. Проте така заява з проєктом додаткової угоди не розглянута Відповідачем у строк, встановлений частиною п`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" та, за наявності заперечень щодо поновлення договору оренди землі, у місячний термін не надіслано Позивачу лист-повідомлення про прийняте з цього приводу рішення.
55. При цьому підпункт 3.2 пункту 3 рішення Ужгородської міської ради від 21.12.2017 №  955, яким вирішено відмовити ТОВ "Підлипники" у поновленні договору оренди земельної ділянки, постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 у справі №  907/18/18, залишеною у цій частині без змін постановою Верховного Суду від 26.01.2021, визнано протиправним і скасовано з тих підстав, що судом апеляційної інстанції встановлено порушення Орендодавцем встановленого законом порядку розгляду питання про поновлення спірного договору оренди на новий строк та відмову в поновленні договору оренди без надання заперечень в межах визначених строків і без наведення обґрунтування щодо такої відмови, а також враховано добросовісність виконання Орендарем своїх обов`язків за договором оренди землі, з огляду на своєчасну сплату орендної плати, вчинення дій з оформлення дозвільної документації, підготовки документів для містобудівних умов та обмежень; крім того враховано відсутність заперечень Орендодавця у поновленні договору оренди землі з підстав неналежного виконання Орендарем його умов; не надання доказів про звернення Орендодавця з відповідними претензіями або ініціювання ним розірвання договору з наведених підстав у матеріалах справи немає.
56. За таких обставин, судами попередніх інстанцій встановлена наявність усіх необхідних юридичних фактів для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", зокрема, орендар належно виконує свої обов`язки за цим договором, він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк, до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10.04.2018 у справі №  594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах №  313/350/16-ц і №  159/5756/18).
57. За змістом частин восьмої та одинадцятої статті 33 Закону України "Про оренду землі", додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.
58. З огляду на наведене та враховуючи те, що рішення про відмову у поновленні договору оренди землі прийнято Відповідачем поза межами місячного строку, визначеного положеннями частини п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" для висловлення заперечень проти поновлення договору, у зв`язку з чим таке рішення скасовано у судовому порядку, а також те, що Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі та належно виконує обов`язки за цим договором, при цьому Орендодавець не направив Орендарю лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору, тому суди дійшли обґрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі.
59. За вказаних обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що при вирішенні спору у даній справі, що переглядається у касаційному порядку, судами попередніх інстанцій враховано правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2017 у справі №  594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах №  159/5756/18 та 313/350/16-ц, від 31.08.2021 у справі №  903/1030/19 при застосуванні положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", і правові висновки у оскаржуваних судових рішеннях не суперечать висновкам, викладеним у наведених постановах, на які посилається скаржник у касаційній скарзі.
60. Отже, доводи скаржника про те, що судові рішення у даній справі прийнято без урахування висновків Верховного Суду у відповідних справах, не знайшли свого підтвердження, оскільки правовий аналіз оскаржуваних судових рішень у даній справі та постанов, що приймалися Верховним Судом, не дає підстав стверджувати про протилежність зроблених судами висновків.
61. Таким чином, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не підтвердилася під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень з цієї підстави.
62. При цьому судом касаційної інстанції відхиляються доводи скаржника та третьої особи (ОСББ "Можайського 34"), викладені ними у касаційній скарзі та у відзиві на касаційну скаргу, щодо не встановлення судами попередніх інстанцій обставин про добросовісність орендаря (належне виконання умов договору та користування земельною ділянкою після закінчення його строку), з огляду на те, що такі обставини було встановлено під час розгляду справи №  907/38/21, та які, як вірно зазначено судами першої та апеляційної інстанцій, є преюдиційними та не підлягають доказуванню при вирішенні даного спору.
63. Також, Суд вважає за необхідне зауважити, що судом апеляційної інстанції правомірно відхилено доводи третьої особи - ОСББ "Можайського 34", на яких наголошено їхнім представником у судовому засіданні суду касаційної інстанції, зокрема, щодо надання в оренду спірної земельної ділянки порушує право ОСББ "Можайського 34" на прибудинкову територію, виходячи з того, що згідно з актом обстеження умов використання спірної земельної ділянки робочою групою із представників структурних підрозділів Відповідача-1, 06.06.2017 встановлено, що межі проектованої прибудинкової території ОСББ "Можайського 34" не накладаються на земельну ділянку, що виступає об`єктом оренди; обидві ділянки розділені полотном для забезпечення належного проїзду автотранспорту. 
64. До того ж, відповідно до частини другої статті 382 Цивільного кодексу України спільним майном багатоквартирного будинку є, зокрема, права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, суду не надано докази того, що ОСББ у встановленому законом порядку набуло права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія.
65. Беручи до уваги наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що в ході касаційного розгляду не було виявлено неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, тому і підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень у касаційному провадженні, яке відкрито з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не має.
Висновки Верховного Суду
66. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
67. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
68. Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник в межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не спростував наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довів неправильного застосування судами норм матеріального чи/або порушення норм процесуального права як необхідної передумови для скасування оскаржуваних судових рішень.
69. Ураховуючи викладене, зважаючи на зазначені положення законодавства, оскаржені у справі рішення і постанову необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Щодо судових витрат
70. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані рішення, то відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Ужгородської міської ради залишити без задоволення.
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 та рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2022 у справі №  907/38/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Суховий

Судді                                                                                                    І. Берднік

                                                                                                    В. Зуєв