ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року
м. Київ

cправа № 920/1017/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського Г. М. - головуючого, Краснова Є. В., Рогач Л. І.,
секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,
розглянувши касаційну скаргу Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 (колегія суддів у складі: Владимиренко С. В. - головуючий, Демидова А. М., Ходаківська І. П.) та рішення Господарського суду Сумської області від 15.06.2022 (суддя Котельницька  В.  Л.)
за позовом Кириківської селищної ради Сумської області
до 1. Охтирської районної ради Сумської області
2. Великописарівської районної ради Сумської області
3. Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області
про визнання незаконним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1.          Кириківська селищна рада звернулася з позовом до суду до Охтирської районної ради Сумської області (далі - відповідач - 1), Великописарівської районної ради Сумської області (далі - відповідач - 2), Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області (далі - відповідач - 3), у якому просила визнати незаконним та скасувати рішення відповідача - 2, правонаступником якого є відповідач - 1, від 18.11.2020 «Про безоплатну передачу майна зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Великописарівського району Сумської області у комунальну власність Великописарівської селищної ради».
1.2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення прийнято без урахування інтересів Кириківської громади, що є підставою для його скасування.
2.          Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1.          Рішенням Господарського суду Сумської області від 15.06.2022 (суддя Котельницька В. Л.), позов задоволено.
2.2.          Рішення суду мотивовано тим, що при передачі спірного майна оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування були порушені права позивача на отримання частини цього майна, тому воно підлягає скасуванню.
2.3.          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023, вищевказане рішення суду скасовано в частині позовних вимог до відповідача-2 та в цій частині прийнято нове, яким закрито провадження у справі, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
2.4.          Свій висновок апеляційний суд обґрунтував тим, що на момент прийняття рішення суду першої інстанції відповідач - 2 був припинений, як юридична особа шляхом приєднання до відповідача - 1, тому в частині вимог до відповідача - 2 суд першої інстанції мав закрити провадження у справі. Щодо суті заявлених позовних вимог, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
3.          Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи
3.1.          У касаційній скарзі заявник просить скасувати вищевказані судові рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
3.2.          На обґрунтування касаційної скарги заявник послався на те, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права. Заявник касаційної скарги вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
4.          Мотивувальна частина
4.1.          Суди встановили, що 10.09.2016 Кириківська селищна рада Великописарівського району Сумської області утворена шляхом об`єднання Кириківської селищної ради та Вишевеселівської, Іванівської, Катанської, Рябинівської, Яблучненської сільських рад Великописарівського району Сумської області.
4.2.          Відповідно до Перспективного плану формування територій громад Сумської області, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №598-р, на території Великописарівського району Сумської області сформовано Великописарівську (Великописарівська селищна, Вільненська, Дмитрівська, Добрянська, Пожнянська, Попівська, Розсошівська, Тарасівська, Ямненська сільські ради) та Кириківську (Кириківська селищна, Вищевеселівська, Іванівська, Катанська, Рябинівська, Яблучневська сільські ради) територіальні громади.
4.3.          12.06.2020 розпорядженням Кабінету Міністрів України №  723-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області» відповідно до абзацу першого пункту 7-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Сумської області згідно з відповідним додатком.
4.4.          17.07.2020 постановою Верховної Ради України №  807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» утворено, в тому числі: у Сумській області, зокрема:
4.5.          - Охтирський район (з адміністративним центром у місті Охтирка) у складі територій Боромлянської сільської, Великописарівської селищної, Грунської сільської, Кириківської селищної, Комишанської сільської, Охтирської міської, Тростянецької міської, Чернеччинської сільської, Чупахівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
4.6.          18.11.2020 Великописарівською районною радою прийнято спірне рішення «Про безоплатну передачу майна зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Великописарівського району у комунальну власність Великописарівської селищної ради» (далі - Рішення). Згідно з пунктами 3 та 4 цього рішення, передано безоплатно з 01.01.2021 у комунальну власність Великописарівської селищної ради майно, що знаходиться у спільній власності територіальних громад сіл, селищ Великописарівського району відповідно до інвентаризаційних описів; Великописарівській районній раді та Великописарівській селищній раді провести процедуру приймання-передачі майна згідно чинного законодавства.
4.7.          01.01.2021 за передавальним актом Великописарівська районна рада безоплатно передала Великописарівській селищній раді основні засоби, нематеріальні активи, запаси, малоцінні та швидкозношувані предмети.
4.8.          22.01.2021 Охтирською районною радою Сумської області надіслано Боромлянській сільській раді, Кириківській селищній раді листа № 01-26/23, яким повідомлено, що 20.01.2021 відбулося засідання тимчасової робочої групи, з питання, зокрема, розгляду законності прийняття Рішення. В результаті вивчення даного питання виявилося, що безоплатну передачу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Великописарівської районної ради здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, але з урахуванням виключно інтересів Великописарівської громади, інтереси Кириківської громади не були враховані. Рекомендовано позивачу, якщо він вважає, що при прийнятті Рішення були порушені інтереси громади позивача, визначитись щодо майнових претензій по переліку майна необхідного для функціонування громади позивача.
4.9.          12.02.2021 позивач звернувся із запитом до відповідача-1 щодо безоплатної передачі відповідачем-2 майна відповідачу-3.
4.10.          Листом від 18.02.2021 №  01-26/44 відповідач-1 повідомив, що майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ Великописарівського району передано безоплатно відповідачу-3 на підставі Рішення, яке є актом закінченої дії. На момент передачі майна відповідач-1 не був правонаступником відповідача-2, якщо позивач вважає, що безоплатна передача майна відбулася без повідомлення та без врахування його інтересів, рекомендовано звернутися до суду для захисту його інтересів та громади в цілому.
4.11.          Спір виник у зв`язку із тим, що позивач вважає, що безоплатна передача майна за Рішенням відбулася без врахування його інтересів.
4.12.          Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
4.13.          Встановивши, що надання за спірним рішенням відповідача-2 спірного майна відповідачу-3, відбулося на порушення вимог законодавства, суди дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову.
4.14.          Суд касаційної інстанції погоджується із таким висновком виходячи із наступного.
4.15.          Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
4.16.          Згідно із частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
4.17.          Згідно з частиною десятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
4.18.          Таким чином, якщо правовий акт індивідуальної дії органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він визнається недійсним у судовому порядку.
4.19.          Згідно статті 318 ЦК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу, усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.
4.20.          Положеннями частини 2 статті 2 вказаного Кодексу визначено, що учасниками цивільних відносин є, зокрема, територіальні громади та інші суб`єкти публічного права.
4.21.          Відповідно до частини 1 статті 169 ЦК України територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.
4.22.          Згідно частини 1 статті 1 цього Кодексу цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
4.23.          Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
4.24.          У даній справі судами встановлено і сторонами не заперечувалося, що спірне майно перебувало у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, до яких належить і позивач.
4.25.          Також судами встановлено, що це майно співвласником якого є позивач, поза волею останнього спірним Рішенням зі спільної власності територіальних громад безоплатно передано у комунальну власність Великописарівської селищної ради.
4.26.          Разом з тим, судами не встановлено, що була здійснено реалізація цього Рішення, та не вбачається, що учасники справи доводили судам попередніх інстанцій те, що мала місце така реалізація, тому слід дійти висновку, що заявлена позовна вимога спрямована на захист інтересу позивача у правовій визначеності.
4.27.          За вказаних обставин суд касаційної інстанції погоджується із висновками судів та зазначає, що із встановлених судами обставин справи вбачається, що відповідач-2 приймаючи спірне рішення про передачу спірного майна відповідачу-3, порушив вимоги вказаного законодавства.
4.28.          Колегія суддів зазначає, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено положеннями процесуального закону. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
4.29.          Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.
4.30.          Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.
4.31.          Доводи скаржника, які викладені у касаційній скарзі, також зводяться до незгоди з висновками апеляційного суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки апеляційним судом, який їх обґрунтовано спростував.
4.32.          Відповідно до частини 2 статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
4.33.          Таким чином, оскільки доводи, викладені в касаційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, скаржником не доведено неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення ними норм процесуального права при винесенні оскаржуваних рішень, підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає. Тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.
4.34.          Відповідно до положень статті 129 ГПК України судові витрати з касаційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України,

ПСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 у справі №  920/1017/21, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Г. М. Мачульський

Судді                                                                                                    Є. В. Краснов

                                                                                                    Л. І. Рогач