ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року 
м. Київ

cправа №  922/1116/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:         
Багай Н. О. - головуючого, Берднік І. С., Чумака Ю. Я.,  

секретар судового засідання - Письменна О. М., 

за участю представників:
позивача - Крайза О. І. (адвоката, в режимі відеоконференції),  
відповідача - Максимова М. І. (адвоката, в режимі відеоконференції),  

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "НОВААГРО"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 (колегія суддів: Бородіна Л. І. - головуючий, Здоровко Л. М., Лакіза В. В.) у справі        

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "НОВААГРО" 

до Фермерського господарства "ВІКТОРІЯ 777"

про стягнення 5 903 890,63 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог 

1.1. У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "НОВААГРО" (далі - ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фермерського господарства "ВІКТОРІЯ 777" (далі - ФГ "ВІКТОРІЯ 777") про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки від 16.02.2022 № 1602П1 в розмірі 5 903 890,63 грн, у тому числі: 4      184      909,61 грн - суми сплаченої попередньої оплати, 1 718 981,02 грн - штрафу за порушення умов поставки.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ФГ "ВІКТОРІЯ 777" своїх зобов`язань щодо поставки ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" товару (пшениці) за договором поставки від 16.02.2022 № 1602П1.

2. Короткий зміст судових рішень 

2.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.11.2022 у справі №      922/1116/22 позовні вимоги ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" до ФГ "ВІКТОРІЯ 777" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки у розмірі 5 903 890,63 грн задоволено у повному обсязі. 

Стягнуто з ФГ "ВІКТОРІЯ 777" на користь ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" суму попередньої оплати за договором поставки у розмірі 4 184 909,61 грн та штраф за порушення умов поставки у розмірі 1      718 981,02 грн.

2.2. Рішення господарського суду першої інстанції мотивоване доведеністю порушення ФГ "ВІКТОРІЯ 777" умов договору поставки від 16.02.2022 №1602П1, оскільки ФГ "ВІКТОРІЯ 777" у встановлений договором строк не здійснило поставку товару в повному обсязі. При цьому суд першої інстанції зазначив, що чинне законодавство, договір та звичаї ділового обороту звільняють від відповідальності за порушення зобов`язання лише в тому випадку, коли сторона-порушник завчасно, в розумний строк, повідомила другу сторону про обставини, які впливають на неможливість виконання зобов`язання та довела їх. Суд першої інстанції зазначив, що дії відповідача щодо неповідомлення позивача про відповідні обставини, а також виведення грошових коштів після постановлення ухвали від 28.07.2022 про забезпечення позову свідчать про недобросовісність дій відповідача та унеможливлюють звільнення його від сплати штрафу за порушення умов договору поставки.

2.3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2022 у справі № 922/1116/22 в частині стягнення з ФГ "ВІКТОРІЯ 777" штрафу за порушення умов договору поставки у розмірі 1      718      981,02 грн та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2022 у справі № 922/1116/22 залишено без змін.

2.4. Скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з ФГ "ВІКТОРІЯ 777" штрафу в розмірі 1      718      981,02 грн, апеляційний господарський суд визнав необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ФГ "ВІКТОРІЯ 777" штрафу за порушення строків поставки, оскільки таке порушення відбулося внаслідок дії форс-мажорних обставин.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї 

3.1. Не погоджуючись із постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 922/1116/22, до Верховного Суду звернулося ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного господарського суду, а рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2022 у справі № 922/1116/22 залишити в силі.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" зазначає, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО", звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

3.3. Скаржник вважає, що апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, застосував положення частини 2 статті 226, статті 218 Господарського кодексу України без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №      926/2343/16, від 16.07.2019 у справі №      917/1053/18, від 25.11.2021 у справі №      905/55/21, від 31.08.2022 у справі №      910/15264/21, від 22.06.2022 у справі №      904/5328/21, від 15.06.2018 у справі №     915/531/17, від 26.05.2020 у справі №      918/289/19, від 17.12.2020 у справі №      913/785/17, від 30.11.2021 у справі №      913/785/17, від 26.09.2019 у справі №      922/3616/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №     908/2287/17,

3.4. ФГ "ВІКТОРІЯ 777" у клопотанні просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО". ФГ "ВІКТОРІЯ 777" зазначає, що під час виконання договору поставки діяли обставини непереборної сили, що підтверджується Сертифікатом Торгово-промислової палати. Саме ці обставини у вигляді війни та окупації території стали причиною неможливості своєчасної поставки товару, який зберігався на складах відповідача. ФГ "ВІКТОРІЯ 777" вважає, що апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, виходив з балансу інтересів сторін та принципу справедливості.  

4. Обставини справи, встановлені судами 

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 16.02.2022 між ФГ "ВІКТОРІЯ 777" (постачальник) та ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" (покупець) укладено договір поставки № 1602П1, за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2021 року, на умовах, зазначених у цьому договорі.

4.2. Пунктом 1.2 договору поставки визначена характеристика товару, а саме: пшениця у кількості 1      400,00 тон (+- 14 % на вибір покупця), загальною вартістю 11 409 995,52 грн з ПДВ.

4.3. Відповідно до пункту 1.4 договору поставки визначено строк поставки - до 28.02.2022 включно.

4.4. Постачальник гарантує, що продукція, яку він реалізує, є його продукцією власного виробництва, а сам товаровиробник є сільськогосподарським товаровиробником (пункт 1.5 договору поставки).

4.5. Пунктом 2.1 договору поставки передбачено, що товар може передаватися покупцю окремими партіями, але повний його обсяг, визначений у цьому договорі, має бути поставлений у строк, встановлений у пункті 1.4 договору поставки. Підставою для поставки є надане постачальником повідомлення про готовність товару до відвантаження. У разі ненадання покупцю від постачальника повідомлення про готовність товару до відвантаження та/або нездійснення поставки в строк, що встановлений у пункті 1.4 договору поставки, постачальник вважається таким, що порушив строки поставки. 

4.6. Датою поставки товару вважається дата оформлення видаткової накладної на ім`я покупця (пункт 2.2 договору поставки).

4.7. Пунктом 2.3 договору поставки визначено умови поставки - FSA авто ФГ "ВІКТОРІЯ 777" (Харківська обл., Великобурлуцький район, с. Гнилиця). У випадку розбіжностей умов цього договору з правилами "Інкотермс-2010" пріоритет мають умови договору поставки.

4.8. Згідно з пунктом 3.1 договору поставки оплата здійснюється покупцем у грошовій формі впродовж 3-х банківських днів після настання усіх таких подій: поставки товару; надання постачальником покупцю документів, зазначених в пунктах 2.5, 5.10 договору поставки. У разі ненастання зазначених подій та/або невиконання постачальником умов договору поставки покупець має право затримати оплату товару. Покупець має право здійснити попередню оплату у розмірі 86% від вартості товару. 

4.9. Відповідно до пункту 4.6 договору поставки у разі порушення строку поставки товару покупець має право вимагати розірвання договору та/або повернення попередньої оплати, якщо покупець здійснив попередню оплату. Постачальник зобов`язаний повернути грошові кошти (попередню оплату) в строк 5 (п`ять) банківських днів з моменту отримання повідомлення покупця про повернення попередньої оплати. 

4.10. Пунктом 5.5 договору поставки визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

4.11. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що на виконання умов договору поставки покупцем перераховано на користь постачальника попередню оплату на загальну суму 7 000 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: від 17.02.2022 № 950 на суму 2 000 000,00 грн; від 18.02.2022 № 2460 на суму 2 000 000,00 грн; від 21.02.2022 № 113286 на суму 2      000 000,00 грн; від 22.02.2022 № 2516 на суму 1 000 000,00 грн. Призначення платежу: сплата за пшеницю за договором від 16.02.2022 № 1602П1.

4.12. Господарські суди також установили, що постачальником частково поставлено товар: 21.02.2022 - на суму 1 312 230,98 грн; 22.02.2022 - на суму 923 639,14 грн; 23.02.2022 - на суму 579 220,27 грн; всього на загальну суму 2      815 090,39 грн.

4.13. Згідно з довідкою ФГ "ВІКТОРІЯ 777" від 21.09.2022 № 3 відповідачем було поставлено позивачу за договором поставки зерна озимої пшениці 345,41 тонн на суму 2 815 090,39 грн за відповідними видатковими накладними № 26, № 27, № 28.

4.14. 27.06.2022 позивачем на електронну пошту відповідача надіслано вимогу про повернення на розрахунковий рахунок ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" попередньої оплати за договором поставки у сумі 4 184 909,61 грн.

4.15. Відповідач засобами поштового зв`язку повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин, а саме: Великобурлуцький район, де знаходиться та здійснює свою діяльність ФГ "ВІКТОРІЯ 777", з 24.02.2022 перебуває у тимчасовій окупації, а тому немає можливості здійснити поставку товару через лінію фронту. На тимчасово окупованій території не працюють банківські установи, що унеможливлює здійснення будь-яких банківських операцій. Посилаючись на виникнення форс-мажорних обставин, які є непереборними, відповідачем запропоновано позивачу самостійно забрати товар на складах ФГ "ВІКТОРІЯ 777" або пролонгувати строк виконання зобов`язання відповідачем. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідь ФГ "ВІКТОРІЯ 777" отримана представником ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" 05.07.2022.

4.16. У зв`язку з тим, що ФГ "Вікторія 777" не виконало умови договору та не здійснило поставку товару в повному обсязі, а також не здійснило повернення суми попередньої оплати, ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" звернулося з цим позовом до Господарського суду Харківської області. 

5. Позиція Верховного Суду 

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.2. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на таке. 

5.3. Предметом позову в цій справі є вимоги ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" до ФГ "ВІКТОРІЯ 777" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки від 16.02.2022 № 1602П1 у розмірі 5 903 890,63 грн, у тому числі: 4 184 909,61 грн - суми сплаченої попередньої оплати, 1 718 981,02 грн - штрафу за порушення умов поставки.

5.4. Підставою позовних вимог, на думку ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО", є порушення ФГ "ВІКТОРІЯ 777" своїх зобов`язань щодо поставки ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" товару (пшениці) за договором поставки від 16.02.2022 №      1602П1.

5.5. Верховний Суд зазначає, що відповідно до змісту касаційної скарги, скаржник не погоджується із постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 в частині скасування рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2022 щодо стягнення з ФГ "ВІКТОРІЯ 777" штрафу за порушення умов договору поставки у розмірі 1      718      981,02 грн.

5.6. З огляду на викладене постанова апеляційного господарського суду не переглядається в частині залишення без змін рішення господарського суду першої інстанції щодо задоволення позовної вимоги про стягнення з ФГ "ВІКТОРІЯ 777" на користь ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" суми попередньої оплати за договором поставки у розмірі 4      184      909,61 грн.

5.7. Отже, з урахуванням положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

5.8. Верховний Суд зазначає, що частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

5.9. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.10. Частиною 1 статті 529 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.11. Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

5.12. За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.13. Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

5.14. Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

5.15. Частиною 4 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

5.16. Частиною 1 статті 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

5.17. Верховний Суд у постанові від 04.10.2022 у справі № 927/25/21 зазначив, що у пункті 1 частини 1 статті 263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №     913/20/21, від 21.12.2021 у справі № 905/1252/16. 

5.18. Частиною 1 статі 74 Господарського процесуального кодексу України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

5.19. Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

5.20. Скасовуючи рішення господарського суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з ФГ "ВІКТОРІЯ 777" штрафу в розмірі 1      718      981,02 грн, апеляційний господарський суд визнав необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з ФГ "ВІКТОРІЯ 777" штрафу за порушення строків поставки, оскільки таке порушення відбулося внаслідок дії форс-мажорних обставин.

5.21. ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО" не погоджується з висновками апеляційного господарського суду, а тому звернулося з касаційною скаргою на судові рішення. ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО", звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

5.22. Пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

5.23. Касаційну скаргу з посиланням на положення пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що апеляційний господарський суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, застосував положення частини 2 статті 226, статті 218 Господарського кодексу України без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21, від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21, від 15.06.2018 у справі № 915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 26.09.2019 у справі № 922/3616/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17. 

5.24. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстав, зазначених у пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

5.25. Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає, що обставини, які стали підставами для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у цьому випадку не можуть слугувати підставами для скасування оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду з огляду на таке.

5.26. Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням установлених обставин справи та в сукупності з іншими доказами. Скаржник зазначає, що цей висновок наведено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16 (за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз" про стягнення основного боргу, 3% річних, інфляційних втрат), від 16.07.2019 у справі №     917/1053/18 (за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДРІЛЛТЕХ ІМПОРТ" про стягнення 3      802 814,11 грн), від 25.11.2021 у справі № 905/55/21 (за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит" до Селянського (фермерського) господарства "Агрофірма "Шлях Ілліча" про стягнення штрафу в сумі 2 187 714,81 грн за недопоставку товару (насіння соняшника) за договором поставки) та не було враховано апеляційним господарським судом під час ухвалення оскаржуваної постанови.

5.27. Крім того, скаржник у касаційній скарзі наголошує на тому, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. На думку скаржника, такий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 915/531/17 (за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю      "ОС-НОВА 2007"      про стягнення заборгованості), від 26.05.2020 у справі № 918/289/19 (за позовом Малого приватного підприємства фірми "Ерідон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006" про стягнення неустойки за договором у сумі 2      578      292,78 грн), від 17.12.2020 у справі № 913/785/17 (за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про стягнення 247      801 675,24 грн), від 30.11.2021 у справі №     913/785/17 (за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про стягнення 247 801 675,24 грн) та не враховано апеляційним господарським судом під час ухвалення оскаржуваної постанови.

5.28. Також скаржник у касаційній скарзі зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що сертифікат видається ТПП за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка оплачує послуги ТПП. Водночас інша сторона спірних правовідносин позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати. Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних. Скаржник зазначає, що такий висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 (за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" про стягнення 277      740 489,29 грн) та не було враховано апеляційним господарським судом під час ухвалення оскаржуваної постанови.

5.29. Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що неповідомлення позбавляє сторону договору, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на форс-мажорні обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором. Цей висновок, за доводами скаржника, викладено у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №      904/5328/21 (за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нібас" про стягнення збитків, штрафу та пені за договором та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Нібас" до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" про визнання недійсним договору поставки від 07.08.2020 №      60424911) та не враховано апеляційним господарським судом під час ухвалення оскаржуваної постанови.

5.30. Верховний Суд установив, що постанова Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №     910/15264/21, на яку посилається скаржник, ухвалена за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захисні технології України" до Міністерства оборони України про внесення змін до договору.

У зазначеній постанові Верховного Суду викладено висновок, який, на думку скаржника, не було враховано апеляційним господарським судом під час ухвалення оскаржуваної постанови: "саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору".

5.31. Верховний Суд установив, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, на яку посилається скаржник, ухвалена за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" до Приватного підприємства "Ольвія" про стягнення 316 141,12 грн.

У зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду викладено висновок, який, на думку скаржника, не було враховано апеляційним господарським судом під час ухвалення оскаржуваної постанови: "загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою".

5.32. Розглянувши та оцінивши доводи скаржника, проаналізувавши наведені висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, колегія суддів зазначає таке. 

5.33. Встановлені фактичні обставини цієї справи свідчать про те, що відповідно до Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 21.09.2022 № 15.02-04/162 Закарпатська Торгово-промислова палата засвідчила настання форс-мажорних обставин (військові дії) щодо обов`язку (зобов`язання) ФГ "ВІКТОРІЯ 777" поставки товару 1      054,59 тонн пшениці власного виробництва, врожаю 2021 року у строк до 28.02.2022 за договором поставки від 16.02.2022 № 1602П1, який укладено з ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО". Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання      - 24.02.2022, дата закінчення - тривають станом на 10.09.2022.

5.34. Згідно з пунктом 1.7 Статуту ФГ "ВІКТОРІЯ 777" місцезнаходженням відповідача є: 62609, Україна, Харківська область, Великобурлуцький район, с.      Гнилиця, вул. Центральна, 51. Ця ж адреса зазначена у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.12.2012 серії ААБ № 561660, а також у Звіті про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році (як адреса місцезнаходження та адреса здійснення діяльності).

5.35. Пунктом 2.3 договору поставки від 16.02.2022 № 1602П1 передбачено, що поставка товару позивачу здійснюється за умовами - FSA авто ФГ "ВІКТОРІЯ 777" (Харківська область, Великобурлуцький район, с. Гнилиця)

5.36. Отже, як установили суди, відповідач повинен був здійснити поставку товару (пшениці), що знаходиться в с. Гнилиця Великобурлуцького району Харківської області. 

5.37. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

5.38. У відповідях начальника Харківського гарнізону від 22.08.2022 № 127, від 21.09.2022 №178 та від 25.10.2022 № 254, на звернення відповідача, повідомлено, що наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.03.2022 № 13, від 01.04.2022 № 102, від 30.04.2022 № 125, від 02.06.2022 №      157, від 01.07.2022 № 184, від 01.08.2022 № 212 Харківську область (у тому числі Великобурлуцьку територіальну громаду) та місто Харків визначено одним із районів ведення воєнних (бойових) дій.

5.39. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, у редакції згідно з наказом від 22.06.2022 № 132, Великобурлуцька селищна територіальна громада внесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні станом на 20.06.2022.

5.40. Установлені фактичні обставини в цій справі свідчать про те, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2022 № 309, Великобурлуцька селищна територіальна громада перебувала у тимчасовій окупації з 24.02.2022 до 10.09.2022

5.41. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 752-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області" визначено, що до складу Великобурлуцької територіальної громади входить територія Гнилицької територіальної громади.

5.42. Отже, з урахуванням таких установлених обставин справи, Верховний Суд зазначає, що територія, де знаходиться місце реєстрації та місце здійснення господарської діяльності ФГ "ВІКТОРІЯ 777", зокрема, і місце зберігання товару, починаючи з 24.02.2022, а також станом на дату 28.02.2022, визначену умовами договору поставки як кінцевий строк поставки, перебувала у тимчасовій окупації.

5.43. Установлені фактичні обставини у цій справі свідчать про неможливість виконання продавцем умов договору поставки у визначений строк (до 28.02.2022).

5.44. Верховний Суд враховує, що Сертифікат Торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та в сукупності з іншими доказами. Визнання Сертифіката Торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

5.45. Разом з тим апеляційний господарський суд під час апеляційного перегляду рішення господарського суду першої інстанції взяв до уваги не тільки наявність Сертифіката Торгово-промислової палати, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військову агресію російської федерації проти України, які свідчать, що з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а також оцінив інші докази у справі, які свідчать про неможливість виконання договірного зобов`язання, надав оцінку повідомленню відповідача про настання форс-мажорних обставин, отриманому представником позивача 05.07.2022, а тому в цьому випадку не порушено принципу змагальності сторін судового процесу. 

5.46. Крім того, апеляційний господарський суд установив не тільки наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а також установив, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання ФГ "ВІКТОРІЯ 777" за договором поставки.  

5.47. Отже, Верховний Суд з урахуванням установлених фактичних обставин у цій справі, проаналізувавши судові рішення, висновки щодо застосування норм права в яких, на думку скаржника, не було враховано при ухваленні оскаржуваної постанови, установив, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду в цій справі не суперечить висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, на які посилається скаржник. Водночас оскаржувана постанова в цій справі ухвалена з урахуванням наведених висновків.

5.48. Разом з тим колегія суддів не може взяти до уваги посилання скаржника про неврахування апеляційним господарським судом висновків, які викладені у постанові Вищого господарського суду України від 02.03.2010 у справі № 20/97, оскільки відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку. При цьому частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5.49. Крім того, безпідставним є посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 922/3616/18, оскільки відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень така постанова Верховного Суду не існує. 

5.50. Отже, Верховний Суд констатує, що наведені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилися під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду з цих підстав.

5.51. Крім того, Верховний Суд зазначає, що деякі доводи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених господарськими судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом касаційної інстанції згідно з положеннями частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.3. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків апеляційного господарського суду, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду - без змін.

7. Судові витрати 

7.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд  

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "НОВААГРО" залишити без задоволення.  

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №    922/1116/22 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                              Н. О. Багай

Судді                                                                                                                          І. С. Берднік 

               Ю. Я. Чумак