УХВАЛА

08 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  905/3/21 (905/2113/21) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючий, Білоуса В.В., Васьковського О.В., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Донецькій області
на рішення Господарського суду Донецької області
від 02.11.2022
у складі судді: Огороднік Д.М.,
та постанову Східного апеляційного господарського суду 
від 09.02.2023
у складі колегії суддів: Здоровко Л.М., (головуючий), Бородіна Л.І., Мартюхіна Н.О.,
за позовом Приватного акціонерного товариства Машинобудівний завод "Вістек"
до Головного управління ДПС у Донецькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області  
в межах справи  № 905/3/21
за заявою Приватного акціонерного товариства Машинобудівний завод "Вістек"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Донецькій області (далі - заявник) 07.03.2023 засобами електронного зв`язку, звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 02.11.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 у справі № 905/3/21 (905/2113/21).
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 905/3/21 (905/2113/21) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоуса В.В., суддя - Васьковського О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2023.
Ухвалою Верховного Суду від 27.03.2023 касаційну скаргу залишено без руху у відповідності з положенням статті 292 Господарського процесуального кодексу України, надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
06.04.2023 від Головного управління ДПС у Донецькій області надійшла заява про усунення недоліків в якій заявник просить відстрочити сплату судового збору на 30 днів після закінчення воєнного стану в Україні та забезпечити розгляд касаційної скарги у справі № 905/3/21 (905/2113/21) по суті, а у випадку неможливості - продовжити строк на усунення недоліків на 30 днів після закінчення воєнного стану в Україні.
Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до  статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Так, з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.
Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).
Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відтак, Головне управління ДПС у Донецькій області не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", а зазначені ним у заяві підстави не передбачені вказаною нормою.
Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").
Враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.
Саме по собі посилання скаржника на неможливість сплатити судовий збір по причині ускладненої внутрішньої процедури виділення/погодження коштів для сплати судового збору, а також відсутність зазначених коштів станом на дату подання касаційної скарги не є підставою для відстрочення сплати судового збору в силу приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір".
За таких обставин, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 02.11.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 слід відмовити.
Щодо заявленого клопотання про продовження строку на усунення недоліків на 30 днів після закінчення воєнного стану в Україні, слід зазначити наступне.
Згідно з частиною другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Зі змісту наведеної норми слідує, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. При цьому у випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк у межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд не наділений повноваженнями продовжити строк понад встановлений Господарським процесуальним кодексом України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.
27.03.2023 ухвалою Верховного Суду надано Головному управлінню ДПС у Донецькій області  для усунення недоліків касаційної скарги максимальний десятиденний строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України.
Таким чином, заява Головного управління ДПС у Донецькій області про продовження строків виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27.03.2023 не може бути задоволена в силу імперативних приписів закону.
Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. 
Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Оскільки, заявником не усунуто недоліків касаційної скарги та не надано доказів сплати судового збору в сумі 4 540,00 грн. колегія суддів дійшла висновку про повернення касаційної скарги.
Керуючись статтями 234, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 02.11.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 у справі № 905/3/21 (905/2113/21)  повернути скаржнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Головуючий                                                                      В.Я. Погребняк

Судді                                                                                В.В. Білоус

                                                                                О.В. Васьковський