УХВАЛА

03 липня 2023 року 
м. Київ

cправа №  915/1320/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Миколаївської міської ради
на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі
за позовом Миколаївської міської ради
до 1) Приватного підприємства "Техбудінвест" 
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Крейтер", 
3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Стів" 
про скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності, визнання недійсними договорів та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Касаційного господарського суду від 22.03.2023 вперше подану 20.01.2023 касаційну скаргу Миколаївської міської ради на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі                        № 915/1320/21 повернуто на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки заявник не виконав вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху та не усунув вказані недоліки щодо подання заяви з наведенням інших підстав в підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови з відповідними доказами, а виклав клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, обґрунтоване тими ж підставами, які викладені у касаційній скарзі, з зазначенням того, що підготовка скарги для її подання здійснена у максимально короткі строки.
25.04.2023 до Касаційного господарського суду вдруге надійшла касаційна скарга Миколаївської міської ради на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі № 915/1320/21, в якій викладено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, обґрунтоване неотриманням оскаржуваної ухвали та ухвали про повернення вперше поданої касаційної скарги, підготовкою касаційної скарги в максимально короткі строки, з огляду на що, заявник просить визнати вказані причини пропуску строку поважними та поновити його, зважаючи на пріоритетність цього спору для скаржника.
Ухвалою Касаційного господарського суду від 28.04.2023 було витребувано матеріали справи № 915/1320/21 з Господарського суду Миколаївської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду для з`ясування дати вручення оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Касаційного господарського суду від 26.05.2023 вдруге подана касаційна скарга була залишена без руху на підставі частини третьої статті 292 ГПК України із наданням скаржникові строку для усунення зазначених в ній недоліків шляхом надання суду відповідної заяви з наведенням інших підстав в підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови з відповідними доказами. Викладені у касаційній скарзі причини пропуску цього строку визнані судом неповажними, зважаючи на те, що вони необґрунтовані та не підтверджені належними доказами, зокрема скаржник не надає докази на підтвердження істинності твердження про неотримання копії оскаржуваної ухвали за електронною адресою.
13.06.2023 до Касаційного господарського суду надійшла заява Миколаївської міської ради про усунення недоліків касаційної скарги, в якій викладено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, обґрунтоване тим, що адреса електронної пошти, на яку апеляційним судом направлено оскаржуване рішення, зазначена на бланку як формальний реквізит та не є офіційною електронною адресою, яка була зазначена скаржником під час звернення до апеляційної інстанції в ряді зазначених ним документів. Заявник вказує на те, що йому не відомо, хто адмініструє зазначену в позовній заяві електронну адресу, а за вказаною ним електронною адресою ухвала апеляційного суду не надходила, а також не направлялась судом в порядку, передбаченому статтею 242 ГПК України, щодо застосування якої сформовано висновок Верховного Суду у постанові від 07.07.2022у справі № 120/4298/21-а. 
Колегія суддів, розглянувши клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, дійшла висновку, що підстави, які наводить скаржник, не можуть вважитися поважними з огляду на таке.
За приписами частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Оскаржувана ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду прийнята 14.12.2022, отже з цього дня почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку.
Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на вказане рішення суду у цій справі було 03.01.2023, після якого процесуальний строк вважається таким, що пропущений.
Касаційну скаргу Миколаївської міської ради, як впереше подану 20.01.2023, так і вдруге надіслану поштою 14.04.2023 направлено з порушенням встановлено строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
За змістом частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Отже, можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. 
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.
Ухвалою Касаційного господарського суду від 28.04.2023 було витребувано матеріали справи № 915/1320/21 з Господарського суду Миколаївської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду для з`ясування дати вручення оскаржуваного судового рішення.
З отриманих на запит суду матеріалів справи Господарського суду Миколаївської області № 915/1320/21 убачається, що оскаржувана ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 була направлена судом на наступний день після її прийняття 15.12.2022 на електронні адреси учасників справи з приміткою про відсутність асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції Південно-західним апеляційним господарським судом з проханням підтвердити отримання електронного листа, а також у разі необхідності отримання паперової копії процесуального документа, який вкладено до цього листа, звернутися до суду.
На вказаний електронний лист Південно-західного апеляційного господарського суду отримано повідомлення про успішне його доставлення на електронну адресу Миколаївської міської ради sov@mkrada.gov.ua, зазначену в позовній заяві у цій справі.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 6 ГПК України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, які набули чинності 05.10.2021 (далі - Положення).
Приписами частини шостої статті 6 ГПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.
Слід відзначити і те, що відповідно до частини третьої статті 242 ГПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.
Одночасно, за змістом частини восьмої статті 120 ГПК України якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.
Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.
Частиною сьомою вищевказаної норми передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Крім цього, в матеріалах справи знаходиться поштове повернення оскаржуваної ухвали рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних           осіб-підприємців та громадських формувань адресою Миколаївської міської ради: 54027 м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, за закінченням строку зберігання. 
Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
З матеріалів справи вбачається, що судом було направлено оскаржувану ухвалу за відомими йому адресами як поштовим відправленням так і електронною поштою, зокрема 15.12.2022 за відомими йому електронними адресами, тому двадцятиденний строк касаційного оскарження з дня вручення ухвали апеляційного суду тривав до 04.01.2023, який скаржником було пропущено як під час першого звернення з касаційною скаргою, так і під час наступних без належного підтвердження поважності причин його пропуску.
При цьому, скаржник не надає докази на підтвердження істинності твердження про неотримання копії оскаржуваної ухвали за електронною адресою, зокрема, але не виключно: роздруківка із сайту електронної адреси, скріншоти, інша фіксація, а лише зазначає, що таке направлення судового рішення суперечить вимогам норм ГПК України, відповідно до яких суди зобов`язані надіслати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом.
Посилання заявника на те, що на офіційному бланку Миколаївської міської ради зазначена невідомо ким адміністрована електронна адреса є очевидно недобросовісним та спростовується відомостями з Єдиного реєстру судових рішень, в якому налічується 247 процесуальних документів за 2021-2023 роки із зазначенням електронної адреси Миколаївської міської ради sov@mkrada.gov.ua.
Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, скаржник був ініціатором апеляційного провадження, тому мав цікавитися ним, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Апеляційним судом розміщувалась на офіційному веб-сайті                        Південно-західного апеляційного суду на веб-порталі "Судова влада України" інформація щодо наявності в апеляційному провадженні справи                                № 915/1320/21, а також за заявою Миколаївської міської ради, поданою в порядку самопредставництва, була направлена копія апеляційної скарги Приватного підприємства "Техбудінвест" за вказаною у заяві електронною адресою.
Інших заяв про направлення процесуальних документів із зазначенням електронної адреси Миколаївської міської ради в матеріалах справи немає, тоді як суд, направляючи процесуальні документи за відомими йому електронними адресами позивача, просив підтвердити отримання або у разі необхідності звернутися за отриманням паперової форми судового рішення за відсутності асигнувань для направлення Укрпоштою.
Отже, у зв`язку з ухиленням Миколаївської міської ради від реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, обов`язковість якої для органів місцевого самоврядування передбачена ГПК України, а також ненадання інформації про зміну електронної пошти під час розгляду справи, судом було направлено копію оскаржуваної ухвали за відомими йому адресами, про успішність доставки якої за адресою sov@mkrada.gov.ua докази наявні в матеріалах справи.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Касаційну скаргу Миколаївської міської ради надіслано до суду касаційної інстанції з порушенням встановленого Кодексом строку на касаційне оскарження без належного обґрунтування поважності причин пропуску цього строку з наданням відповідних доказів на їх підтвердження.
Замість цього, скаржник кожного разу обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку касаційного оскарження посилається на неотримання оскаржуваної ухвали, при цьому не підтверджуючи це твердження та не спростовуючи відомості про отримання цього судового рішення.
Положеннями статей 42, 43 ГПК України передбачено право учасників справи ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою не тільки Єдиного державного реєстра судових рішень, а й за допомогою контакт-центру, робота якого не зупинялася.
З огляду на викладене, Суд вважає за необхідне зазначити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії").
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").
Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Проте скаржник у своєму клопотанні, поданому з метою усунення недоліків, не навів достатніх обґрунтувань пропуску процесуального строку, які можна було б вважати непереборними та пов`язаними із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, оскільки ці доводи не підтверджені відповідними доказами.
Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у клопотанні про поновлення строку, поданому на виконання вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху, не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, а також не зазначено об`єктивних непереборних обставин, що стали причиною його пропуску строку, у зв`язку з чим колегія суддів визнає наведені підстави неповажними та відмовляє у його задоволенні.
Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Виходячи з викладеного, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Миколаївської міської ради на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі № 915/1320/21 на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.
Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 288, 292, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Миколаївської міської ради на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі № 915/1320/21.
2. Направити Миколаївській міській раді копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом із доданими до скарги матеріалами разом з платіжними дорученнями від 23.12.2022 № 1226 та від 18.01.2023 № 12 про сплату судового збору.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

                                                                                          О. В. Случ