УХВАЛА

08 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/7063/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т. М. (головуючий), Бенедисюка І. М., Колос І. Б.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця», скаржник)
на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2022
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 
у справі №910/7063/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс»
до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 
про стягнення збитків,
ВСТАНОВИВ:
На електронну адресу Касаційного господарського суду 27.04.2023 надійшла касаційна скарга АТ «Українська залізниця» подана представником Серьогіною Світланою Вікторівною, підписана кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом, в якій скаржник просить, зокрема скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 та  постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №910/7063/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того в прохальній частині скарги скаржник просить поновити строк на її подання.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2023 для розгляду касаційної скарги у справі №910/7063/21 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т. М. - головуючий, Бенедисюка І. М., Колос   І.   Б.
Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Верховний Суд встановив таке.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Так, підставами для подання касаційної скарги АТ «Українська залізниця» та скасування оскаржуваних судових рішень зазначає порушення норм матеріального та процесуального права, а саме:
- посилаючись на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини п`ятої статті 1187 Цивільного кодексу України щодо того, чи слід неправомірне втручання сторонніх осіб у діяльності залізничного транспорту розуміти як невідворотною за даних умов подією (непереробна сила) та бути підставою для звільнення від відповідальності;   
- посилаючись на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України та пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України вказує, що протокольними ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 необґрунтовано відмовлено скаржнику в задоволенні поданих клопотань про долучення матеріалів до справи та фактично не розглянуто по суті клопотання позивача щодо зупинення розгляду цієї справи до закінчення розгляду кримінальної справи №210/4866/22, та не досліджено пов`язані з ним докази. 
З огляду на викладене касаційна скарга АТ «Українська залізниця» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України. Відтак не є очевидно не прийнятними за пунктами 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України. 
Відповідно до частини третьої статті 290 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.
Касаційна скарга підписана адвокатом Серьогіною Світланою Вікторівною за довіреністю від 07.12.2022, виданою від імені Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Момотом Олександром Івановичем та в особі заступника директора регіональної філії з фінансово-економічних питань регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Шаповаловим Сергієм Миколайовичем. 
Як свідчить вказана довіреність, Момот О. І. та Шаповалов С. М. діють, зокрема, на підставі довіреності, посвідченої 07.12.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О. В. за реєстраційним номером 5029, та Положення про регіональну філію «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».
Тобто обсяг повноважень, якими наділені Момот   О.   І. та Шаповалов   С.   М., визначений довіреністю від 07.12.2022 №5029 та Положенням про регіональну філію.
Проте до касаційної скарги не додано, як вказану довіреність від 07.12.2022 №5029, так і Положення про регіональну філію, якими визначені повноваження Момота   О.   І. та Шаповалова С. М. щодо права видавати довіреності від імені Акціонерного товариства «Українська залізниця», а, отже, не підтверджені й повноваження адвоката Серьогіної С. В. на підписання даної касаційної скарги.
Крім того, положенням статті 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Згідно з положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не надано доказів надіслання копії касаційної скарги з додатками іншому учаснику цієї справи.
Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на приписи пункту 7 частини другої статті 42 ГПК України, де встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Зокрема, це стосується й вимог статті 291 ГПК України щодо процесуальних обов`язків скаржника.
Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.
Не надсилання копії касаційної скарги іншим учасникам судового процесу позбавляє цих учасників обізнаності про зміст та підстави касаційного оскарження судового рішення у справі, що, в свою чергу, позбавляє можливості подати в суд касаційної інстанції заперечення проти відкриття касаційного провадження та відзив на касаційну скаргу (стаття 294, 295 ГПК України).
Таким чином, скаржнику слід виконати вимоги статті 291 ГПК України та надіслати копію касаційної скарги з доданими до неї документами іншому учаснику справи №910/7063/21, а    докази надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншому учаснику справи надати суду у 10-ти денний строк з дня вручення цієї ухвали.
Верховний Суд роз`яснює, що у разі не усунення вищевказаних недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.
Перевіривши дотримання строку подання касаційної скарги на відповідність вимогам статті 288 ГПК України, Верховний Суд встановив таке.
Статтею 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Так, оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі ухвалена 28.03.2023 (повний текст судового рішення складено - 03.04.2023), а тому строк на її оскарження, з урахуванням вихідних днів, закінчився 24.04.2023.
Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на подання касаційної скарги, скаржник зазначає, що в судовому засіданні 28.03.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного суду. Повний текст судового рішення складено 03.04.20223 та на адресу АТ «Українська залізниця» не надходив, а тому скаржник позбавлений можливості надати докази отримання повного тексту судового рішення. 
Крім того при розгляді питання про поновлення строку, просить Суд врахувати запровадження воєнного стану в Україні; введений режим простою для працівників підрозділів регіональної філії «Придніпровська залізниця» з 24.02.2022 наказом директора філії №72/Н від 25.02.2022 (дія якого триває); встановлений для працівників управління регіональної філії «Придніпровська залізниця» режим неповного робочого часу зі збереження режиму простою (наказ №124/Н від 27.02.2022, дія якого триває); перебування численної кількості працівників залізниці в лавах ЗСУ та в статусі робітників, з якими припинені трудові відносини в зв`язку з евакуацією. Все перелічене, також як і становище під час широкомасштабної агресії на території України, об`єктивно не може не сказатися на режимі роботи підприємства та його працівників.     
Водночас Колегія суддів, розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, дійшла висновку, що підстави, наведені скаржником у клопотанні, не можуть вважитися поважними з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В контексті викладеного суд зазначає, що згідно з положеннями статей 42, 43 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
При цьому суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 №3236/03, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок доведення яких відповідними доказами покладено на скаржника.
На підтвердження неотримання оскаржуваної постанови апеляційного суду скаржник не додав до матеріалів касаційної скарги відповідних доказів щодо дати направлення/ненапарвлення її саме апеляційним судом та відповідного отримання/неотримання.
Крім того скаржник просивши Суд при розгляді питання про поновлення строку врахувати введений режим простою для працівників підрозділів регіональної філії «Придніпровська залізниця» з 24.02.2022 наказом директора філії №72/Н від 25.02.2022 (дія якого триває); встановлений для працівників управління регіональної філії «Придніпровська залізниця» режим неповного робочого часу зі збереження режиму простою (наказ №124/Н від 27.02.2022, дія якого триває); перебування численної кількості працівників залізниці в лавах ЗСУ та в статусі робітників, з якими припинені трудові відносини в зв`язку з евакуацією, що об`єктивно не може не сказатися на режимі роботи підприємства та його працівників, не подав відповідних доказів на їх підтвердження та не обґрунтував яким чином ці причини вплинули на пропуск ним строку для подання його скарги до Суду. 
Істинність твердження щодо неотримання або отримання у певну дату повного тексту судового рішення та на ведені ним обставини, що об`єктивно не можуть не сказатися на режимі роботи підприємства та його працівників мають бути доведені суду доказами, які відповідають статям 76 - 79 ГПК України щодо достовірності, належності і допустимості.
Відтак, прохання скаржника, щодо врахування Судом наведених ним обставин, що об`єктивно не можуть не сказатися на режимі роботи підприємства скаржника та його працівників не підтверджені доказами та не обґрунтовані щодо того, яким чином вони вплинули на пропуск ним строку для подання скарги до Суду.
Крім того, Суд виходить з того, що скаржник звернувся з касаційною скаргою безпосередньо до суду касаційної інстанції, а отже, матеріали справи у суду касаційної інстанції відсутні. За положеннями частини першої статті 294 ГПК України матеріали витребовуються судом касаційної інстанції лише у разі відкриття касаційного провадження. Таким чином, суд самостійно не може перевірити факт направлення/ненаправлення сторонам судового рішення, але вказане не нівелює обов`язок скаржника доводити обставини, які мають значення для вирішення справи.
Не надання скаржником будь-яких належних та допустимих доказів направлення/ненаправлення повного тексту оскаржуваної постанови суду та її отримання/неотримання унеможливлює перевірку судом обставин дотримання скаржником положень статті 288 ГПК України, - і не перекладає обов`язку на суд.
У справі «Устименко проти України» (Рішення від 29.10.2015) Європейський суд з прав людини зазначив, що, задовольнивши клопотання про поновлення процесуального строку, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежившись вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, національним судом було порушено пункт 1 статті 6 Конвенції.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що скаржник, пропустивши строк на касаційне оскарження судового рішення, не подав достовірних, належних і допустимих доказів, які б свідчили про ненадходження оскаржуваної постанови апеляційного суду та наявність поважних причин, що перешкоджали скаржнику звернутися до суду касаційної інстанції щодо оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №910/7063/21 із дотриманням процесуальних строків на касаційне оскарження судового рішення. Істинність твердження щодо неотримання повного тексту судового рішення має бути доведена суду доказами, які відповідають статям 76- 79 ГПК України щодо достовірності, належності і допустимості доказів.
Водночас поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку та обставин, які об`єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.
Само по собі посилання скаржника у поданій касаційній скарзі щодо ненадходження оскаржуваної постанови апеляційного суду на його адресу за відсутності відповідних доказів не передбачає автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження у зв`язку з лише самим посиланням на не отримання копії постанови.
Адже суд в силу статей 2, 13, 14, 169 ГПК України розглядає і вимоги щодо поновлення строку.
З огляду на викладене, колегія суддів визнає неповажними причини, наведені скаржником в обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №910/7063/21, оскільки скаржником не доведено як направлення/ненаправлення, отримання/неотримання оскаржуваної постанови апеляційного суду так і наведені ним обставини, що об`єктивно не можуть не сказатися на режимі роботи підприємства скаржника та його працівників не підтверджені доказами, які відповідають статтям 76-79 ГПК України щодо достовірності, належності і допустимості.
Згідно з частиною третьою статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.
Таким чином, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне надати скаржнику строк для надання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення строку та/або доданням відповідних доказів щодо направлення/ненаправлення йому повного тексту оскаржуваної постанови саме апеляційним судом.
Якщо заяву (клопотання) не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на викладене, касаційна скарга АТ «Українська залізниця» підлягає залишенню без руху на підставі частин другої та третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом:
- надання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №910/7063/21 з наведенням інших підстав для поновлення строку та/або доданням відповідних доказів;
доказів (зокрема, описи вкладення) на підтвердження обставин направлення іншому учаснику справи копій касаційної скарги і доданих до неї документів, які у нього відсутні;
- надати суду довіреність від 07.12.2022 №5029 та Положення про регіональну філію «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на підтвердження обсягу повноважень на підписання цієї касаційної скарги. 
Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків або не в повному обсязі усунення недоліків протягом установленого строку матиме наслідком, або повернення касаційної скарги скаржнику або відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з вищенаведеного.
Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 287, 288, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд, -
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №910/7063/21 - залишити без руху.
2. Надати Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему «Електронний суд» або поштою за адресою: м. Київ, вул.   О.   Копиленка,   6.
3. Роз`яснити Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде або повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, або відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293   ГПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                Т. Малашенкова
Суддя                                                                                І. Бенедисюк
Суддя                                                                                І. Колос