ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року
м. Київ

cправа № 924/1057/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського Г.  М. - головуючого, Рогач  Л.  І., Чумака  Ю.  Я.,
секретар судового засідання Лихошерст І.  Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Тісса»
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2022 (колегія суддів: Філіпова Т.  Л., - головуючий, Мельник О.  В., Савченко Г.  І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Тісса»
до: 1)  Хмельницької міської ради,
2)  Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міського комунального підприємства - ринок «Ранковий»,
про визнання протиправним і скасування рішення, визнання укладеною додаткову угоду; визнання протиправними та скасування державних реєстрацій, зобов`язання поновити запис про земельну ділянку,
за участю:
позивача: Мартинкова О.Л.; відповідача-1: Демчук Л.Г.
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст позовних вимог
1.1          Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Тісса», звернувшись з позовом до Хмельницької міської ради (далі - відповідач  1, Рада) і Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області (далі - відповідач  2, ГУ Держгеокадастру), просило (з урахуванням заяви про зміну предмета позову):
визнати протиправним та скасувати рішення Ради від 28.08.2020 №  16 про розгляд звернення Товариства (далі - рішення Ради №  16);
визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 31.05.2012 №  681010004000571 (далі - Договір оренди землі), в редакції позивача;
визнати недійсним та скасувати пункт 2 рішення Ради від 08.12.2020 №  25 про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення, погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та припинення права користування земельною ділянкою (далі - рішення Ради №  25);
визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами 6810100000:09:001:0149 та 6810100000:09:001:0150 в базі даних Державного земельного кадастру (далі - Держкадастр), які виникли внаслідок скасування та поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6810100000:09:001:0021, площею 6229 м2 з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови, проведену 11.12.2020 Державним кадастровим реєстратором Пашковою Ю.  В;
визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права власності територіальної громади міста Хмельницького в особі Ради на земельну ділянку кадастровий номер 6810100000:09:001:0149, площею 0,4602  га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2248919468101), проведену 11.12.2020 Державним реєстратором Ради Овчинниковою Н.  В., номер запису 39707767;
визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права постійного користування Міського комунального підприємства - ринок «Ранковий» (далі - Підприємство) на земельну ділянку кадастровий номер 6810100000:09:001:0149, площею 0,4602  га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2248919468101), проведену 29.09.2020 Державним реєстратором Ради Овчинниковою Н.  В., номер запису 39707875;
визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію права власності територіальної громади міста Хмельницького в особі Ради на земельну ділянку кадастровий номер 6810100000:09:001:0150, площею 0,1627  га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2248582968101), проведену 11.12.2020 Державним реєстратором Ради Юзьковою І.  В., номер запису 39701994;
зобов`язати ГУ Держгеокадастру поновити у Держкадастрі запис про земельну ділянку, що розташована за адресою: м.  Хмельницький, Львівське шосе, 2, площею 6229  м2, з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови, в межах, координатах та конфігурації земельної ділянки, якій присвоювався кадастровий номер 6810100000:09:001:0021 (далі - земельна ділянка).
1.2          Позов обґрунтовано тим, що Рада відмовила позивачу у поновленні Договору оренди землі та передала земельну ділянку в користування третій особі, чим фактично унеможливила реалізацію Товариством  своїх прав на нерухоме майно, що розташоване на цій земельній ділянці.
2.          Короткий зміст судових рішень
2.1          Господарські суди розглядали справу неодноразово.
2.2          Останнім рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.08.2022 (суддя Грамчук  І.  В.) позов задоволено.
2.3          Суд першої інстанції виходив з того, що: одностороння безпідставна відмова Ради від продовження Договору оренди землі у даному випадку нівелює правомірні, гарантовані законом та умовами договору сподівання позивача на продовження дії вказаного Договору та фактично є втручанням у право власності Товариства, оскільки відсутність правової підстави користування земельною ділянкою унеможливлює реалізацію останнім правомочностей мирного володіння та користування розташованим на ній нерухомим майном; рішення Ради №  16  порушує приписи статті 33 Закону України «Про оренду землі» і підлягає визнанню незаконним; наявні підстави для захисту прав Товариства шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі; оскільки інші вимоги є похідними, вони також підлягають скасуванню, як такі, що порушують законні інтереси Товариства на реалізацію права користування земельною ділянкою.
2.4          Оскаржуваною постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2022 рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.08.2022 скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.
2.5          Постанова мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не встановлено порушення з боку Ради прав та законних інтересів позивача, як орендаря, внаслідок прийняття рішення про відмову в поновленні Договору оренди землі на новий строк, оскільки відмова орендодавця від поновлення договору оренди на новий строк, за умови своєчасного вчинення дій за приписами статті 33 Закону України «Про оренду землі», є такою, що не суперечить закону. Також у прийнятті оскаржуваного рішення суд виходив з того, що оскільки відмовлено в задоволенні вимоги про визнання недійсним рішення  Ради №  16, то відсутні підстави і для задоволення похідних вимог позивача.
3.          Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи
3.1          У касаційній скарзі позивач просить постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2022 скасувати, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.08.2022 залишити в силі.
3.2          На обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вважає, що апеляційний суд не врахував правових висновків, які викладено у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №  902/582/17, від 13.10.2021 у справі №  924/1057/20, від 07.03.2018 у справі №  923/410/16, від 13.10.2021 у справі №  924/1057/20, від 29.05.2019 у справі №  367/2022/15-ц та від 01.10.2019 у справі №  922/2723/17.
Також, за твердженням позивача, суд не дослідив наявні в матеріалах справи докази і встановив обставини на підставі недопустимих доказів, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення згідно з пунктами 1 і 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
3.3          У відзиві на касаційну скаргу Рада, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість викладених у скарзі доводів позивача, просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.
4.          Мотивувальна частина
4.1          Суди встановили, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Тісса», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Тісса», створеного 12.08.1992, реорганізованого у 1994 році в Акціонерне товариство відкритого типу «Тісса» та 15.05.2002 перетвореного у Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Тісса» (далі - Товариство), з жовтня 1992 року є власником нежитлових приміщень, що розташовані по Львівському шосе,  2, у м.  Хмельницькому, які перейшли до нього від Державного підприємства «Хмельницькголовпостач» Міністерства економіки України на підставі угоди про співробітництво від 28.04.1992 №  7 та акта передачі основних засобів від 29.10.1992, про що вказано у розпорядженні Ради від 01.03.1993 №  414, яким також було вилучено в управління «Хмельницькголовпостач» земельну ділянку по Львівському шосе,  2, площею 2480  м2, та передано її в постійне користування позивача та на підставі якого Товариству було видано Державний акт на право постійного користування землею від 08.06.1994 №  0079, під виробничу базу.
4.2          Рішенням виконавчого комітету Ради від 11.09.1997 №  1798 позивачу було додатково надано земельну ділянку площею 0,38  га для влаштування речового ринку (дозвіл на влаштування від 24.07.1997 №  1716), на підставі якого між позивачем та Радою укладено договір від 04.11.1997 №  94 на право тимчасового користування землею.
4.3          Листом №  135 від 18.06.2009 позивач просив припинити право користування земельною ділянкою і передати її в оренду Товариству у зв`язку із правонаступництвом.
4.4          Рішенням Ради від 23.09.2009 №  42 припинено право постійного користування земельною ділянкою Товариства площею 2480  м2 та надано дозвіл на розробку проєкта відведення земельної ділянки площею 6280  м2.
4.5          08.09.2010 рішенням Ради №  41 Товариству на позаконкурсних засадах було передано в оренду земельну ділянку площею 6280  м2, під речовий ринок та нерухоме майно - складські приміщення.
4.6          31.05.2012 між Радою та Товариством укладено Договір оренди землі, за умовами пунктів 1, 2 і 3 якого в оренду передається земельна ділянкою по Львівському шосе,  2, у м.  Хмельницькому, площею 6280  м2, у тому числі: діл. №  1, площею 6229  м2, та діл. №  2, площею 51  м2. На земельній ділянці площею 6280  м2 знаходяться об`єкти нерухомого майна - будівлі та споруди, інші об`єкти інфраструктури - площадка (асфальт) площею 3674  м2 (пункти 2, 3).
4.7          За умовами пункту 8 Договору оренди землі його укладено на 5 років - до 08.09.2015. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
4.8          09.06.2016 сторонами укладено додаткову угоду №  1206/02 про внесення змін до Договору оренди землі щодо поновлення його дії на новий термін на 5 років до 08.09.2020. Також протягом дії Договору оренди до нього вносились зміни стосовно нормативної грошової оцінки земельної ділянки та, відповідно, розміру орендної плати.
4.9          Товариство 05.08.2020 звернулось до Ради з клопотанням про поновлення Договору оренди землі з проєктом додаткової угоди та іншими документами.
4.10          Рішенням Ради №  16 відмовлено у поновленні Договору оренди землі та визначено, що цей договір є припиненим з 08.09.2020 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.
4.11          В описовій частині та пункті 5 цього рішення зазначено, що дане рішення є запереченням Ради щодо поновлення Договору оренди землі, як на існуючих умовах, так і на будь-яких інших запропонованих Товариством умовах.
4.12          Листом від 04.09.2020 №  04-001-2725 Рада повідомила позивача, що Рішенням №  16 висловлено заперечення орендодавця щодо поновлення Договору оренди землі відносно земельної ділянки по вул. Львівське шосе, 2, загальною площею 6280  м2, у тому числі: діл.  №  1, площею 6229  м2, кадастровий номер 6810100000:09:001:0021, діл.  №  2 площею 51  м2, кадастровий номер 6810100000:09:001:0022.
4.13          Рішенням Ради від 25.09.2020 №  8 вирішено: надати Підприємству в постійне користування земельні ділянки по вул.  Львівське шосе, 2, загальною площею 6280  м2, в тому числі: діл.№  1, площею 6229  м2, кадастровий номер 6810100000:09:001:0021, діл.  №  2, площею 51  м2, кадастровий номер 6810100000:09:001:0022, під ринок по продажу непродовольчих товарів (пункт 8); надати Підприємству дозвіл на поділ земельної ділянки по вул.  Львівське шосе, 2, площею 6229  м2, кадастровий номер 6810100000:09:001:0021 на земельну діл.  №  1 площею 1627  м2 та земельну діл.  №  2, площею 4602  м2.
4.14          Рішенням №  25 погоджено Підприємству технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вул.  Львівське шосе,  2, площею 6229  м2 на дві земельні ділянки відповідно площею 1627  м2, кадастровий номер 6810100000:09:001:0150, та площею 4602  м2, кадастровий номер 6810100000:09:001:0149. Зазначеним рішенням також припинено Підприємству право користування земельною ділянкою по вул.  Львівське шосе,  2, площею 1627  м2, кадастровий номер 6810100000:09:001:0150.
4.15          Даний спір виник у зв`язку з тим, що Рада відмовила Товариству в поновленні Договору оренди землі та передала земельну ділянку в постійне користування третій особі, чим фактично унеможливила реалізацію Товариством своїх прав на нерухоме майно, що розташоване на земельних ділянках кадастровий номер 6810100000:09:001:0021 та 6810100000:09:001:0022, за адресою: Львівське шосе,  2 у м.  Хмельницькому.
4.16          Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
4.17          Приймаючи постанову, якою скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що право власника будівлі (споруди) отримати у користування земельну ділянку, необхідну йому для обслуговування нерухомості, яке встановлене положеннями, зокрема, статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є іншою підставою набуття права користування земельною ділянкою, відмінною від права орендаря на поновлення договору оренди на новий строк згідно з приписами статті 33 Закону України «Про оренду землі», і відмова орендодавця у поновленні договору оренди земельної ділянки не перешкоджає власнику нерухомого майна отримати земельну ділянку у користування на підставі статті 120 ЗК України.
4.18          За встановлених обставин апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах Рада, ухвалюючи Рішення №  16 щодо відмови у поновленні Договору оренди землі, діяла від імені власника - територіальної громади міста, в межах своєї компетенції, визначеної відповідно до статті 140 Конституції України, статей 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 12, 116, 124 ЗК України, статті 4 Закону України «Про оренду землі», здійснюючи правомочності власника щодо розпорядження земельними ділянками комунальної власності.
4.19          При цьому за результатами апеляційного перегляду судом не було встановлено порушення з боку Ради прав та законних інтересів позивача як орендаря внаслідок прийняття рішення про відмову у поновленні Договору оренди землі на новий строк, оскільки відмова орендодавця від поновлення договору оренди на новий строк, за умови своєчасного вчинення дій за приписами статті 33 Закону України «Про оренду землі», є такою, що не суперечить закону.
4.20          За змістом частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (по тексту в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
4.21          Відповідно до частини шостої статті 33 цього Закону у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
4.22          У справі, що розглядається, поділ земельної ділянки та наявність у третіх осіб охоронюваного законом інтересу на виділені їм земельні ділянки не було підставою для відмови в позові.
4.23          За результатами нового розгляду справи апеляційний господарський суд врахував, що позивач на сьогодні з дотриманням принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель або споруд має гарантоване право на оформлення права користування землею, але лише на земельну ділянку, необхідну для обслуговування об`єктів нерухомого майна, які перебувають у його власності. При цьому за висновком апеляційного суду, суд першої інстанції в даному випадку неправильно застосував у своїх обґрунтуваннях приписи статей 120 ЗК України та статті 377 ЦК України щодо всієї земельної ділянки, хоча об`єкти нерухомого майна розміщені лише на її частині з функціональним видом використання під обслуговування складських приміщень, тоді як на частині земельної ділянки, яка надавалась для функціонального використання під ринок - такі об`єкти нерухомого майна взагалі відсутні.
4.24          Положеннями статті 123 частини 2 Земельного кодексу України у наведеній вище редакції (п.4.20) визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу місцевого самоврядування, який відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передає у користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
4.25          При цьому за загальним правилом, визначеним у статті 134 цього Кодексу у тій же редакції, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
4.26          Згідно частини 2 цієї статті не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.
4.27          Отже, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство передбачало можливість передачі у користування земельної ділянки у разі розташування на ній об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, а щодо інших земельних ділянок право користування підлягало продажу окремими лотами на конкурентних засадах.
4.28          Позивачем не доведено, що на усій земельній ділянці, переданій йому у користування, та щодо якої виник спір у даній справі, розташовані належні йому на праві власності об`єкти нерухомого майна, як і те, що земельна ділянка у розмірах визначених у позові, необхідна для обслуговування такого майна.
4.29          У зв`язку із викладеним, та обставина, що стосовно наведеної у позові земельної ділянки вже був укладений між сторонами договір оренди землі, та стосовно якої позивач просить визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, сама по собі не дає правових підстав вважати, що у відповідача існує обов`язок укласти із позивачем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.
4.30          Оскільки позовні вимоги позивача спрямовані на поновлення його права щодо оренди землі, то за наведених вище обставин (пункти 4.26, 4.27 цієї постанови) інші заявлені у позові вимоги задоволенню не підлягають.
4.31          Касаційна скарга подана скаржником також з посиланням на приписи пунктів  1 і  4 частини 3 статті 310 ГПК України.
4.32          Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
4.33          Разом з тим, у касаційній скарзі позивач не наводить докази, які б були зібрані у справі та не досліджені судом.
4.34          Також, у касаційній скарзі позивач як підставу касаційного оскарження вказує те, що судами встановлено обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, однак позивач на наводить у касаційній скарзі докази, які на його думку є недопустимими.
4.35          Суд касаційної інстанції з огляду на такі засади судочинства, як рівність перед законом і судом, передбачені статтею 7 ГПК України, та з огляду на те, що згідно з частиною другою статті 300 цього Кодексу суд касаційної інстанції не має права додатково перевіряти докази, не вправі за Товариство відшуковувати недопустимі докази та ті, які, як зазначає скаржник, не досліджені судом.
4.36          Отже, доводи, викладені в касаційній скарзі, у цій частині не можуть бути правовою підставою для скасування оскарженої постанови суду апеляційної інстанції.
4.37          Відповідно до положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
4.38          За вказаних обставин позивачем не доведено, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права у зв`язку із чим правові підстави для скасування постанови суду відсутні.
4.39          Згідно з приписами статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Тісса» залишити без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2022 у справі №  924/1057/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Г.М. Мачульський

Судді                                                                                                    Л.І. Рогач

Ю.Я. Чумак