ОКРЕМА ДУМКА

11 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/130/21 

Судді Верховного Суду Вронської Г.О.
у справі  №910/130/21
за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
до: 1) ОСОБА_1 ,
2) ОСОБА_2 ,
3) ОСОБА_3 ,
4) ОСОБА_4 ,
5) ОСОБА_5 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:
1) Національний банк України,
2) Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА»
про стягнення 201   089   038,47 грн,
1. У січні 2021 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення з відповідачів майнової шкоди у розмірі 201 089 038,47 грн.
2. Позов обґрунтувано тим, що відповідачами, як пов`язаними з банком - Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо", особами приймалися рішення, на підставі яких здійснено ряд завідомо збиткових активних операцій з надання кредитних коштів (що не повернуті банку) у великих розмірах під неліквідне забезпечення у вигляді цінних паперів та здійснено придбання цінних паперів у портфель Банку, які прямо протирічили його інтересам та його кредиторам, що призвело до завдання збитків Банку у загальному розмірі 201 089 038,47 грн. Позивач вважає, що вказане свідчить про наявність підстав для солідарної відповідальності відповідачів, відповідно до приписів статті 1190 Цивільного кодексу України та частин 5-6 статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2022   у справі 910/130/21 задоволено заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про залишення позову без розгляду. Залишено без розгляду позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення 201 089 038, 47 грн.
4. Ухвала місцевого господарського суду обґрунтована тим, що заявлені вимоги не є однорідними, не пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами. Позовні вимоги за кожним окремим договором різняться за суб`єктним складом, за заявленим розміром шкоди, а також за обставинами та наданими доказами, на підставі яких позивач пред`явив вимогу про стягнення збитків. Сумісний розгляд вищенаведених позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах однієї справи та у строки, передбачені статтею 195     Господарського процесуального кодексу України.
5. Північний апеляційний господарський суд постановою від 13.02.2023 у справі №     910/130/21 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на залишив без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 у справі №910/130/21 залишив без змін.
6. Не погодившись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у цій справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02 вересня 2022 року та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13 лютого 2023 року у справі №   910/130/21, у якій просив їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
7. Касаційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обґрунтована тим, що судами попередніх інстанції порушено приписи пункту 8 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України та не враховано правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18.
8. Ухвалою Верховного Суду від 11.05.2023 касаційне провадження у справі №910/130/21 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №     910/21280/21.
9.   Верховний Суд мотивував своє рішення тим, що вважає за необхідне зупинити провадження згідно з приписами пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №     910/21280/21 щодо формування висновку щодо доцільності сумісного розгляду позовних вимог до пов`язаних з банком осіб, які є посадовими особами органів управління банку, поданих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб   відповідно до статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», разом у межах однієї справи.
10. Я не погоджуюся з вищевказаним висновком Верховного Суду викладеним в ухвалі від 11.05.2023 у цій справі №910/130/21. Вважаю, що в даному випадку не було необхідності для зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/21280/21 з таких мотивів.
11. Зі змісту позовної заяви у справі № 910/130/21 вбачається, що Позивачем об`єднано в одній позовній заяві вимоги до 5 Відповідачів - фізичних осіб (членів правління та кредитного комітету ПАТ «Банк Камбіо») щодо солідарного стягнення збитків, які нанесені прийняттям цими особами збиткових рішень при виконанні кредитних договорів (здійснення економічно невиправданої ризикової діяльності із проведення активних операцій кредитування позичальників - прийняття необґрунтованих рішень щодо видачі кредитних коштів за договорами кредитної лінії).
12. Заявлені Позивачем вимоги до 5 Відповідачів, як стверджує Позивач, пов`язані між собою поданими доказами в частині необхідності дослідження обставин настання неплатоспроможності банку, прийняття рішень членами правління та кредитного комітету ПАТ «Банк Камбіо» та їх вплив на фінансове становище банку в цілому. Неналежне виконання посадовими особами органів управління банку обов`язків   (недобросовісні управлінські рішення посадових осіб банку, вчинені в інтересах власників банку), внаслідок чого, за твердженням Позивача, банку завдано шкоди, є спільною підставою для звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з позовом у цій справі. 
13. Крім того, як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до 8 Відповідачів - фізичних осіб (членів правління та кредитного комітету ПАТ «Банк Камбіо») пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав та законних інтересів.
14. Відповідно до висновків викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 позовні вимоги до пов`язаних з банком осіб, які є посадовими особами органів управління банку, подані Фондом відповідно до статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», мають розглядатися разом у межах однієї справи. Адже у випадку завдання шкоди банку діями його посадових осіб, внаслідок чого настала неплатоспроможність банку, які несуть солідарну відповідальність перед банком як члени органу (органів) управління, повний склад правопорушення можна встановити лише шляхом системного аналізу всієї сукупності дій чи бездіяльності посадових осіб, у тому числі дослідження проведених банківських операцій та їх вплив на фінансове становище банку в цілому. Операції банку та їх наслідки для його платоспроможності не можна розглядати окремо.
15. Така судова практика щодо розгляду позовних вимог до пов`язаних з банком осіб, поданих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до статті 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність" є сталою та неодноразово відображалась у постановах  Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 910/12955/20, від 28.07.2021 у справі № 910/682/20, від 05.08.2021 у справі № 910/19584/20, від 20.09.2022 у справі №903/43/22, тощо.
16. Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
17. Згідно статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду є постійно діючим колегіальним органом Верховного Суду, до складу якого входить двадцять один суддя Верховного Суду. У визначених законом випадках Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.
18. Суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (такий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17).
19. Вказана постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/11027/18 була скасована постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі 910/11027/18, внаслідок її перегляду за нововиявленими обставинами.
20. За наслідками перегляду за нововиявленими   обставинами постанови від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 Велика Палата Верховного Суду 03.08.2022 року направила справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва оскільки вважала обґрунтованими посилання заявника на те, що обставини погашення боргу ПАТ «АБ «Укоопспілка» перед ЦССТУ (Укоопспілка) не могли бути відомі заявнику, оскільки він не був належним чином ознайомлений з повним переліком кредиторів банку і такі докази були відсутні у матеріалах справи № 910/11027/18 на час прийняття вказаної постанови суду касаційної інстанції, позаяк Фондом не було надано повного реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, а без встановлення судами цих обставин неможливо стверджувати про обґрунтованість заявленого Фондом розміру збитків, що становило предмет доказування у справі.
21. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.08.2022 у справі № 910/11027/18 вказала на те, що зазначені нововиявлені обставини є істотними, оскільки входять в предмет доказування у справі, впливають на сукупний розмір збитків, які заявлені до стягнення з відповідачів, та на обґрунтованість позовних вимог в частині визначення розміру шкоди, заподіяної ПАТ «АБ «Укоопспілка».
22. Проте, в зазначеній постанові від 03.08.2022 у справі № 910/11027/18 Велика Палата Верховного Суду, скасовуючи постанову від 25.05.2021 у цій справі та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, від викладених у ній правових висновків стосовно того, що позовні вимоги до пов`язаних з банком осіб, які є посадовими особами органів управління банку, подані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб  відповідно до статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», мають розглядатися разом у межах однієї справи, не відступала. 
23. При цьому доцільність   розгляду позовних вимог до пов`язаних з банком осіб, які є посадовими особами органів управління банку, поданих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб   відповідно до статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», разом у межах однієї справи, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.08.2022 під сумнів не поставлена. Вказівок судам з цього приводу у зазначеній постанові не міститься.
24. Оскільки Велика Палата Верховного Суду у названій вище постанові від 25.05.2021 висловила правову позицію про те, що позовні вимоги до пов`язаних з банком осіб, які є посадовими особами органів управління банку, подані Фондом відповідно до статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», мають розглядатися разом у межах однієї справи, то, на мою думку, під час розгляду цієї справи суди мали враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/11027/18.
25. За таких обставин, на мою думку, відсутні підстави для зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/21280/21.
26. Підсумовуючи викладене, з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, вважаю, що Верховний Суд, на мою думку, повинен був касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у цій справі, а справу № 910/130/21 передати до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Суддя                                                                                                             Г. Вронська