УХВАЛА

31 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  918/779/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна"
на рішення Господарського суду Рівненської області від 12.12.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 у справі
за позовом керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради
до Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна"
про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 583 984,9 грн,

ВСТАНОВИВ:
11.05.2023 до Касаційного господарського суду надійшла, надіслана поштою 09.05.2023, касаційна скарга Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12.12.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 (повний текст складено 19.04.2023) у справі № 918/779/22.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Частиною п`ятою статті 12 ГПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини сьомої зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 установлено у розмірі 2 481,00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом поданого у 2022 році позову у цій справі є стягнення 583 984,9 грн, що менше ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб             (2 481,00 грн х 500 = 1 240 500,00 грн), а тому у розумінні ГПК України рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.
В поданій касаційній скарзі з урахуванням пояснення, поданого 31.05.2023, заявник з посиланням на підпункти "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України вказує на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з огляду на предмет спору у цій справі про стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений без укладення договору оренди, а також з огляду на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема щодо можливості обрахунку безпідставно збереженої орендної плати, виходячи з інформації, яка не внесена до державних реєстрів, та встановлення судом цільового призначення земельної ділянки для обрахунку цієї сплати.
Крім цього скаржником зазначено, що з огляду на велику кількість подібних спорів (перелік яких наведено в касаційній скарзі) його скарга спрямована на вирішення виключної правової проблеми за відсутності висновку Верховного Суду, а також справа має виняткове значення для скаржника, оскільки її вирішення має правові наслідки для нього на майбутнє у вигляді встановлення обов`язку сплачувати орендну плату щомісячно.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Враховуючи оформлення касаційної скарги у відповідності до вимог статті 290 ГПК України, вказане є підставою для відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою з урахуванням підпунктів "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
Отже, приймаючи до уваги обґрунтування скаржником підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відкриття касаційного провадження за  касаційною скаргою Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12.12.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 у справі            № 918/779/22.
Матеріали касаційної скарги Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" відповідають вимогам статті 290 ГПК України, є достатніми для відкриття касаційного провадження та відповідно до положень частини тринадцятої статті 8 та частини четвертої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржуваних рішення та постанови має здійснюватися без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, оскільки ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного року.
Керуючись частиною тринадцятою статті 8, статтями 234, 235, 287-291, 294, частиною четвертою статті 301 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Спільного українсько-бельгійського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Рейкарц і партнери. Україна" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12.12.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 у справі № 918/779/22.
2. Здійснити перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 12.12.2022 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 у справі № 918/779/22 у письмовому провадженні.
3. Надати учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи до 15.06.2023.
4. Витребувати з Господарського суду Рівненської області та/або                       Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи                           № 918/779/22. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

                                                                                          О. В. Случ