ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/3232/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Бакуліна С. В. головуючий (доповідач), Кібенко О.Р., Студенець В.І., 
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
представників:
позивача - Лозовицького М.С.,
відповідача  - Ільмухіної Т.Ф.,
третьої особи-1 - Панченка Ю.В.,
третьої особи-2 - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 (головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Разіна Т.І.) та рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 (суддя Літвінова М.Є.)
у справі №910/3232/22
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", 
2. Міністерство енергетики України,
про  зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст позовних вимог
1.1.Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" (далі - АТ "ДТЕК Дніпроенерго") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг") про зобов`язання вчинити дії, а саме здійснити реєстрацію АТ "ДТЕК Дніпроенерго" в реєстрі споживачів постачальника на платформі оператора газотранспортної системи у квітні 2022 року в обсягах, що вказані у прохальній частині позовної заяви та заяви про збільшення розміру позовних вимог.
1.2.Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, у порушення умов укладеного між сторонами договору постачання природного газу № ТЕС-ЗЕЗ від 10.03.2022 та покладених на нього затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №222 Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - Положення) спеціальних обов`язків, не включив позивача до Реєстру споживачів постачальника у спірному періоді та безпідставно припинив постачання природного газу.
2.Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
2.1.АТ "ДТЕК Дніпроенерго", до складу якого входить, зокрема, Відокремлений підрозділ "Запорізька теплова електростанція", розташована в м. Енергодар Запорізької області (далі - Запорізька ТЕС), яка є виробником електричної енергії на підставі ліцензії, виданої згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.05.2019 №871 та виробником теплової енергії на підставі ліцензії, виданої згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12.01.2015 №3. Основним проектним паливом Запорізької ТЕС є вугілля, альтернативним - природний газ.
2.2.Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, а указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022 від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 та від 07.11.2022 №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" такий строк неодноразово продовжувався.
2.3.У позові позивач зазначає про те, що в результаті бойових дій наприкінці лютого 2022 року на території Запорізької області було пошкоджено залізничні колії в районі м. Василівка, якими для потреб Запорізької ТЕС залізничним транспортом на постійній основі постачалось вугілля, з огляду на що позивач втратив можливість поставляти основне паливо для виробничих потреб Запорізької ТЕС.
2.4.Положенням визначено обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.
2.5.Пунктом 4 Положення  покладено спеціальні обов`язки, зокрема, на відповідача - щодо постачання природного газу підприємствам згідно з переліком, зазначеним у додатку 1, на умовах, передбачених пунктом 5 цього Положення.
2.6.За змістом пункту 5 Положення  відповідач  постачає природний газ підприємствам згідно з переліком, зазначеним у додатку 1, з дати укладення договору і до 30.04.2022 (включно) за ціною 7080 гривень з урахуванням податку на додану вартість за 1000 куб. метрів газу, а також теплоелектроцентралям за переліком, який затверджується Міненерго.
2.7.Додатком №1 до Положення затверджено Перелік підприємств, що генерують теплову та/або електричну енергію для забезпечення безперебійного функціонування об`єднаної енергетичної системи України, до якого, в тому числі, включено Запорізьку ТЕС.
2.8.З огляду на вказані обставини, 10.03.2022 позивач (споживач) та відповідач (постачальник) уклали договір на постачання природного газу №ТЕС-ЗЕЗ (далі -договір), у пункті 1.1 якого погодили, що постачальник зобов`язується поставити природний газ (далі також газ) споживачу, а споживач - прийняти та оплатити газ на умовах договору. 
2.9.Відповідно до пункту 1.7 договору плановий обсяг розподілу потужностей та обсяг (об`єм) споживання газу споживачем (надалі - плановий обсяг постачання/споживання газу), визначається в пункті 2.1 цього договору на кожен період постачання. 
2.10.У пункті 2.1 договору сторони визначили обсяги замовленої потужності та плановий обсяг газу, що постачається на умовах договору. Згідно з пунктом 2.1 договору постачальник передає споживачу природний газ у загальному потоці газу. Передача природного газу від постачальника до споживача оформлюється Комерційним актом приймання-передачі природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС, Кодексу ГРМ та цього договору. Обсяг замовленої потужності та обсяг (об`єм) постачання газу на газову добу (D) визначається на підставі заявок споживача в межах планового обсягу постачання/споживання газу, визначеного в пункті 2.1 договору.  Заявки подаються споживачем на відповідну газову добу (D) в розрізі кожної точки входу/виходу на електронну пошту постачальника, визначену у розділі 9 Договору. Форма такої заявки на замовлення потужності та постачання газу встановлена додатком №1 до договору (надалі - заявка) або електронним повідомлення на електронну пошту постачальника з наступних електронних адрес: ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5
2.11.У пункті 2.4 договору зазначено, що згідно з пунктом 2.1 договору на відповідний період постачання: 
2.5.1.Постачальник, за умови дотримання споживачем умов договору, забезпечує реєстрацію споживача в реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора ГТС на відповідний період постачання. 
2.5.2.Споживач самостійно визначає обсяги замовленої потужності та обсяг (об`єм) постачання газу на газову добу (D) і несе відповідальність за правильність їх визначення. Актуальність планових добових обсягів постачання газу підтверджується споживачем щоденно у порядку, передбаченому цим договором.
2.5.3.Споживач зобов`язується щоденно до 12:00 газової доби (D-1) направляти постачальнику заявку на електронну пошту, визначену в розділі 9 цього договору. На підставі отриманої заявки постачальник не пізніше ніж до 15:00 газової доби (D-1) подає оператору ГТС номінацію з обсягами замовленої потужності, обсяг якої відповідає обсягам газу, які будуть подані постачальником до газотранспортної системи для потреб споживача протягом відповідної газової доби (D) періоду постачання. Відповідна підтверджена оператором ГТС номінація, є підтвердженням розподілу потужності для споживача. У разі необхідності коригування обсягів, підтверджених оператором ГТС, природного газу у газовій добі (D), споживач має право надіслати скориговану заявку про збільшення або зменшення підтвердженого оператором ГТС обсягу газу на газову добу не пізніше ніж до 02-00 газової доби (D). У випадку відсутності заявки від споживача на відповідну газову добу (D) обсяг газу відповідатиме обсягу, який встановлений пунктом 2.1 договору. 
2.5.4.На підставі отриманої заявки постачальник для забезпечення постачання газу споживачу замовляє потужність віртуальної точки входу/виходу газотранспортної системи відповідно до вимог Кодексу ГТС. Величина використаного обсягу потужності точок виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів споживача газу у відповідних точках виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несе споживач відповідно до умов договору.
2.5.5.Доступ до потужностей точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі номінації, підтвердженої оператором ГТС, відповідно до вимог Кодексу ГТС. 
2.5.6.Обсяг заявки на зміну підтвердженої оператором ГТС номінації (надалі - реномінація) не може перевищувати обсяг потужності, яка розподілена постачальнику (надалі - розподілена потужність) у відповідній точці входу або виходу відповідної газової доби (D). У разі, якщо після реномінації плановий та фактичний обсяг газу менше від обсягу розподіленої потужності, вартість сплаченої різниці за розподіл потужності споживачу не повертається. 
2.5.8.На підставі отриманих даних Інформаційної платформи оператора ГТС постачальник протягом 3-х (трьох) робочих днів готує та надає споживачу два примірники комерційного акта за відповідний період постачання, підписані уповноваженим представником постачальника, та рахунок на оплату/доплату за спожитий газ та, у випадку необхідності, рахунок на оплату добового небалансу та/або на сплату тарифу на послуги транспортування, що може включати в себе суму додаткової плати, яка виникла в результаті від`ємного значення між обсягом, який був зазначений в заявці споживача, та фактично відібраним обсягом природного газу споживачем за газову добу (D), зазначеного в інформаційній платформі оператора ГТС за відповідну газову добу (D). 
2.5.9.Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання комерційного акта зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу комерційного акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання та оплати виставлених постачальником рахунків. 
2.5.10.У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу комерційного акта та/або ненадання письмової обґрунтованої відмови проти підписання комерційного акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за періодом постачання, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а остаточна договірна вартість поставленого протягом відповідного періоду постачання газу розраховується відповідно до умов договору. 
2.5.11.Звірка фактичного об`єму спожитого газу за договором на певну дату чи протягом відповідного періоду постачання, проводиться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу об`єм газу згідно з даними Інформаційної платформи оператора ГТС, на підставі яких оформлюються комерційні акти.
2.12.Згідно з пунктом 3.1.2 договору постачальник має право ініціювати припинення (обмеження) постачання газу споживачу у порядку та на умовах, визначених договором та чинним законодавством України, зокрема, але не виключно, у разі: 
- проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором; 
- перевитрати добового та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником; 
- розірвання або припинення договору;
- відмови споживача від підписання комерційного акта за відповідний період постачання без відповідного письмового обґрунтування;
- настання заходів, передбачених правилами про безпеку постачання природного газу, що діють відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про ринок природного газу" та поширюються на споживачів, що не є захищеними відповідно до зазначених Правил; 
- настання заходів, передбачених Національним планом дій, що розроблений на виконання статті 6 Закону України "Про ринок природного газу"; 
- відмови споживача від підписання додаткової угоди щодо зміни ціни газу у випадках, передбачених цим договором.
2.13.У пункті 3.2.3 договору зазначено, що постачальник зобов`язується забезпечити подання всіх необхідних документів для підтвердження оператором ГТС необхідного споживачу обсягу газу за умови, що споживач виконав власні обов`язки перед постачальником для замовлення необхідного споживачу обсягу газу та потужностей.
2.14.Відповідно до пункту 3.3.1 договору споживач має право на отримання природного газу в обсягах та на умовах, визначених пунктом 2.1 договору. 
2.15.Пунктом 8.3 договору встановлено, що усі повідомлення, зміни і доповнення до договору повинні бути викладені в письмовій формі, підписані повноважними представниками сторін, скріплені печатками сторін (за їх наявності) та оформлені додатковими угодами (крім визначених пунктом 8.3 договору), які є невід`ємною частиною цього договору.
2.16.Цей договір набирає чинності з 10.03.2022 і діє в частині поставки газу до 30.04.2022, а в частині розрахунків за газ - до повного їх виконання. Продовження договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (пункт 8.1 договору).
2.17.Сторонами не заперечується, що на виконання умов договору позивач у погоджений сторонами спосіб подавав відповідачу заявки на постачання природного газу обсягом 1400,000 тис. м куб. на період з 20.04.2022 по 30.04.2022 включно.
2.18.Позивач звернувся до відповідача з листом №01/122 від 14.04.2022 щодо забезпечення газопостачання, в якому, з посиланням на те, що йому стало відомо про те, що Міністерством енергетики України на підставі пропозицій ПрАТ "Укренерго" до відповідача скеровано звернення про виключення з визначеного додатком №1 до Положення переліку підприємств, що генерують теплову та/або електричну енергію для забезпечення безперебійного функціонування об`єднаної енергетичної системи України Запорізької ТЕС та фактичного припинення постачання газу, просив відповідача утриматися від здійснення будь-яких дій, спрямованих на припинення постачання газу на Запорізьку ТЕС.
2.19.Відповідач листом №125/6-1263 від 15.04.2022 повідомив позивача та його відокремлений підрозділ про зупинення надання номінацій в рамках Положення та припинення газопостачання з 19.04.2022.
2.20.Листом №01/125 від 16.04.2022 позивач повторно просив відповідача утриматися від здійснення будь-яких дій спрямованих на припинення постачання газу на Запорізьку ТЕС, акцентував увагу на необхідності виконання договору та просив надати позивачу копії листів Міністерства енергетики України №26/1.2-4.4- 4963 від 13.04.2022 та ПрАТ "НЕК "Укренерго" №01/14607 від 13.04.2022.      
2.21.Листом №ТОВВИХ-22-3911 від 16.04.2022 (повідомлення-вимога про самостійне припинення споживання природного газу в точці виходу) ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" повідомив позивача про необхідність самостійного припинення споживання природного газу, оскільки АТ "ДТЕК Дніпроенерго" відсутнє в реєстрі споживачів постачальника, а також зазначив про те, що у випадку відмови здійснити самостійне припинення споживання природного газу, спожитий позивачем газ після 7-00 20.04.2022 до повного припинення газоспоживання буде вважатися несанкціонованим відбором природного газу з газотранспортної системи ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", що є правопорушенням на ринку природного газу та наслідком чого буде застосування до позивача відповідних санкцій.
2.22.Листом №01/126 від 18.04.2022 позивач повідомив ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про те, що він вважає правомірним та санкціонованим споживання природного газу на весь час дії договору, а дії відповідача щодо виключення Запорізької ТЕС з Реєстру споживачів -  протиправними.
2.23.ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" припинило постачання природного газу позивача, що сторонами не заперечується та підтверджується актом про припинення транспортування   №1 від 20.04.2022.
2.24.З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить зобов`язати відповідача здійснити реєстрацію позивача в реєстрі споживачів постачальника на платформі оператора газотранспортної системи у квітні 2022 року в обсягах, вказаних у прохальній частині позовної заяви та заяві про збільшення розміру позовних вимог, а саме газові доби 20-30 в обсягах природного газу 1400,000 тис. м куб. 
2.25.Відповідач обґрунтовує правомірність своїх дій щодо припинення надання номінацій на платформі оператора ГТС та припинення постачання природного газу позивачу за договором  тим, що:
- Положення (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №298 від 16.03.2022) визначає, що відповідач здійснює постачання природного газу підприємствам згідно з переліком, зазначеним у додатку 1 за повідомленням Міненерго за поданням НЕК "Укренерго";
-  листом №01/14607 від 13.04.2022 HEK "Укренерго" надало актуалізований перелік підприємств, необхідних для забезпечення безпеки постачання електричної та теплової енергії, та повідомило, що НЕК "Укренрго" підтверджує необхідність забезпечення сталої роботи наступних TEC та ТЕЦ для підтримання операційної безпеки OEC України: Київська ТЕЦ-5, Київська ТЕЦ-6, Дарницька ТЕЦ, Харківська ТЕЦ-5, Шосткинська ТЕЦ, Чернігівська ТЕЦ та Слов`янська ТЕС. Запорізька ТЕС АТ "ДТЕК Дніпроенерго" у вказаному переліку теплоелектростанції та теплоелектроцентралі відсутня;
- одночасно НЕК "Укренерго" інформувало Міненергетики, що відсутність генерації на Запорізькій TEC суттєво не впливає на режим роботи OEC України. Тому НЕК "Укренерго" не підтверджує необхідність роботи Запорізької ТЕС в генераторному режимі для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №222 (зі змінами від 16.03.2022 №298);
- листом №26/1.2-4.4-4963 від 13.04.2022 Міненерго звернулось до НАК "Нафтогаз України" з проханням виключити з переліку підприємств, яким здійснюється постачання природного газу відповідно до Положення, в тому числі, Запорізьку ТЕС АТ "ДТЕК Дніпроенерго";
- відповідачем направлено Міненерго лист (від 14.04.2022 №125/6/1-1256) щодо надання вичерпного переліку підприємств (теплоелектростанцій), яким необхідно забезпечити постачання природного газу на умовах Положення, на який надано відповідь №26/1.2-4.4-5339 від 21.04.2022, в якій Міненерго визначило вичерпний перелік теплоелектростанцій та теплоелектроцентралей, яким має здійснювати постачання природного газу на умовах Положення та у якому  Запорізька ТЕС АТ "ДТЕК Дніпроенерго" була відсутня. При цьому Міненерго зазначило, що зазначений перелік відповідає наказу Міненерго №128 від 18.03.2022 та актуалізованим пропозиціям НЕК "Укренерго", надісланим листами №01/11499 від 19.03.2022, , №01/14607 від 13.04.2022та №01/15351 від 20.04.2022.
2.26.Також відповідач зазначив про те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, а також зауважив на тому, що чинне законодавство України не передбачає можливості (ані правової, ані технічної) здійснювати реєстрацію позивача в Реєстрі споживачів постачальника за газовий період, що вже минув, і щодо якого здійснено алокацію цілодобових подач та відборів природного газу, що також  є підставою для відмови у задоволенні позову.
3.Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3.1.Господарський суд міста Києва рішенням від 15.08.2022 у справі №910/3232/22, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023, позовні вимоги задовольнив повністю; зобов`язав ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" здійснити реєстрацію АТ "ДТЕК Дніпроенерго" в реєстрі споживачів постачальника на платформі оператора газотранспортної системи у квітні 2022 року в наступних обсягах природного газу:
Газова доба (D) Періоду    Обсяг, тис. м куб.
20                                                                                 1    410,000
21                                                                                 1    410,000
22                                                                                 1    410,000
23                                                                                 1    410,000
24                                                                                 1    410,000
25                                                                                 1    410,000
26                                                                                 1    410,000
27                                                                                 1    410,000
28                                                                                 1    410,000
29                                                                                 1    410,000
30                                                                                 1    410,000
Всього: 15  420,00.
3.2.Судові рішення мотивовані тим, що положеннями Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору. Відтак, саме договір є підставою для постачання природного газу споживачам, а дії відповідача щодо відмови у здійсненні позивачу поставки газу на спеціальних умовах є порушенням укладеного з позивачем договору постачання природного газу №ТЕС-ЗЕЗ від 10.03.2022, положення якого (договору) станом на дату його укладення відповідали нормам чинного законодавства, в тому числі чинному на той час Положенню в редакції постанови Кабінету Міністрів України №222 від 06.03.2022. Суди також зазначили, що хоча Положенням в редакції постанови Кабінету Міністрів України №222 від 06.03.2022 на відповідача було покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу підприємствам згідно з переліком, зазначеним у додатку 1, у якому є Запорізька ТЕС, саме на умовах, передбачених пунктом 5 цього Положення, однак вказана редакція Положення не містить умов, які б передбачали право відповідача припинити постачання природного газу для ТЕС, зазначеним у додатку 1, в тому числі Запорізькій ТЕС, за раніше укладеними договорами.
4.Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування. Доводи інших учасників справи
4.1.ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 у справі №910/3232/22 і прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.
4.2.ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження вищенаведених судових рішень, зазначаючи пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), посилається на відсутність висновків Верховного Суду щодо можливості реєстрації споживача в реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за минулі періоди, враховуючи що постачання природного газу у цей період - припинено. Скаржник також зазначає, що враховуючи повідомлення Міненерго від 13.04.2022 №26/1.2-4.4-4963 (винесене з урахуванням пропозицій (подання) НЕК "Укренерго" від 13.04.2022 №01/1460) про необхідність виключення Запорізької ТЕС з переліку теплоелектростанцій, яким необхідно здійснювати постачання природного газу у відповідності до Положення, зупинення подання відповідачем номінацій у межах виконання спеціальних обов`язків до кожної з позивачем точок входу/виходу до газотранспортної системи у відповідну газову добу на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи, з 20.04.2022 було правомірним.
4.3.АТ "ДТЕК Дніпроенерго" подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність викладених у ній доводів та просило залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін, як такі, що прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Позивач вважає, що обраний ним спосіб захисту є ефективним, спрямований на реальне відновлення його порушеного права на постачання природного газу за укладеним договором, оскільки включення позивача до реєстру споживачів постачальника у квітні 2022 року свідчитиме про те, що АТ "ДТЕК Дніпроенерго" має право на відповідні обсяги природного газу.
4.4.Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" також подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило, що оператор ГТС у спірних правовідносинах діяв у відповідності до чинних нормативно-правових актів, у тому числі положень Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), а також згідно з умовами укладеного договору.
4.5.У судовому засіданні, що відбулося 19.04.2023 колегія суддів дійшла висновку про необхідність оголошення перерви до 11:45 24.05.2023.
5.Позиція Верховного Суду
5.1.Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
5.2.Стаття 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
5.3.Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
5.4.При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
5.5.У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. 
5.6.При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
5.7.Надаючи правову оцінку належності обраного особою способу захисту, належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування.
5.8.Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
5.9.Необхідно враховувати, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 13.05.1980 у справі "Артіко проти Італії", пункт 32 рішення від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України"), тобто, у кінцевому результаті, ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права.
5.10.Абзацом 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003 передбачено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
5.11.Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. 
5.12.За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
5.13.Як визначено статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов`язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.
5.14.Статтею 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.
5.15.Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
5.16.Законодавець у частинах першій та другій статті 4 ГПК України встановив, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
5.17.Відповідно до частини першої та другої статті 5 ГПК України, здійснюючи правосудця, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
5.18.Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
5.19.За приписами статей 15, 16 ЦК України, статті 20 ГК України  способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). Іншими словами, це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №310/11024/15-ц).
5.20.Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).
5.21.Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц). Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19), а також, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).
5.22.З урахуванням предмета та підстав позову суд має розглядати лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, чим спір по суті буде вичерпано, або в їх задоволенні може бути відмовлено. У тому ж разі, якщо за змістом заявлених позовних вимог (а не з огляду на обставини справи) задоволення позову є неможливим, немає, як видається, підстав стверджувати про наявність юридичного спору. Суд повинен ухвалювати рішення, яким вичерпувати конфлікт між сторонами, а не давати одній зі сторін за відсутності для цього юридичних підстав сподівання на те, що вона в майбутньому отримає бажане для неї рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі №369/10789/14-ц).
5.23.У цій справі, позивач просить суд зобов`язати ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" здійснити його реєстрацію в реєстрі споживачів постачальника на платформі Оператора ГТС у квітні 2022 року, а саме з 20.04.2022 по 30.04.2022, у визначених ним обсягах природного газу.
5.24.При цьому позивач зазначає, що його право та інтерес порушені, оскільки ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" в односторонньому порядку відмовилось від взятих на себе зобов`язань за договором щодо реєстрації його в реєстрі споживачів постачальника на платформі Оператора ГТС.
5.25.Під час розгляду справи суди встановили, що 20.04.2022 Оператор ГТС здійснив примусове припинення транспортування природного газу позивачу, про що було складено акт від 20.04.2022 №1 про припинення транспортування природного газу, тобто з 20.04.2022 природний газ позивачу не постачався.
5.26.За таких обставин, реєстрація позивача в реєстрі споживачів постачальника на платформі Оператора ГТС жодним чином не відновить право або законний інтерес позивача, оскільки навіть якщо на інформаційній платформі Оператора ГТС будуть відображені відомості про те, що з 20.04.2022 по 30.04.2022 ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" постачало природній газ позивачу, фактично такий природний газ позивачу поставлено не було, бо з 20.04.2022 позивачу було припинено транспортування природного газу, що підтверджується актом Оператора ГТС від 20.04.2022 №1.
5.27.Відтак, здійснення ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" дій щодо реєстрації позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС у квітні 2022 року, не призведене до постачання природного газу позивачу у зазначеному періоді, а відповідно його право або законний інтерес відновлено не буде.
5.28.Більше того, колегія суддів звертає увагу на те, що Кодекс ГТС не передбачає можливості здійснення ретроспективної реєстрації на інформаційній платформі Оператора ГТС на минулий період.
5.29.Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді.
5.30.Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС розрахунковий період - газова доба (D) та/або газовий місяць (М), що складається з газових діб (D), в якій (якому) буде здійснюватися (здійснено) надання послуг транспортування природного газу та відповідно до якої (якого) будуть здійснюватися певні процедури, передбачені цим Кодексом, зокрема балансування обсягів природного газу, поданих та відібраних замовниками послуг транспортування природного газу в точках входу/виходу газотранспортної системи.
5.31.Згідно з абзацом 1 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником "останньої надії" та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.
5.32.У відповідності до абзацу 3 пункту 5 розділу І Правил постачання природного газу діючий постачальник - постачальник природного газу, до Реєстру споживачів якого включений споживач у відповідному періоді постачання.
5.33.Пункт 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС визначає, що інформаційна платформа повинна відображати по споживачу заброньовані постачальником (постачальниками) періоди постачання природного газу і дозволяти постачальнику реєструвати на інформаційній платформі період постачання природного газу відповідно до укладених зі споживачем договорів (додаткових угод), у тому числі без зазначення кінцевої дати.
5.34.Отже, положення Кодексу ГТС передбачають включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в Інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді, яким є період у майбутньому, та не передбачають порядку здійснення коригувань та внесення даних після завершення звітного періоду.
5.35.Дотримання вимог Кодексу ГТС є обов`язковим як для ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", так і для Оператора ГТС згідно з пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГТС.
5.36.Під час розгляду справи, Оператор ГТС, як адміністратор інформаційної платформи, зазначав, що: "Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальника за газовий період, що вже минув і щодо якого здійснено алокацію щодобових подач та відборів природного газу є неможливою." (арк. 4 пояснень, вих. від 07.06.2022 №ТОВВИХ-22-5847, т.1, а.с. 166).
5.37.Викладене вище свідчить про те, що навіть якщо суд зобов`яже ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" здійснити реєстрацію позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС у квітні 2022 року, то таке рішення суду неможливо буде виконати, оскільки реєстрація на інформаційній платформі Оператора ГТС на минуле не передбачена Кодексом ГТС, тобто обраний спосіб захисту не призведе до реального поновлення прав або законних інтересів позивача.
5.38.Крім того, відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу за відсутності споживача в Реєстрі споживачів постачальника будь-якого постачальника протягом розрахункового періоду; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу.
5.39.Як підтверджується матеріалами справи, споживач у квітні 2022 року, в період з 01.04.2022 по 19.04.2022 (включно), був включений у Реєстр споживачів постачальника ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг". На вказаного постачальника в зазначений період було здійснено алокацію використаних зазначених споживачем обсягів природного газу.
5.40.Оскільки з 20.04.2022 відбір природного газу позивачем не здійснювався, AT "ДТЕК Дніпроенерго" не було в цей період споживачем, відтак його реєстрація на інформаційній платформі не призведе до здійснення відповідачем поставки газу за квітень 2022 року, так само як не буде підтверджувати обставин санкціонованого споживання природного газу по ціні, встановленій для спеціального споживача.
5.41.Крім того, як уже було зазначено вище, згідно з пунктом 1 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді.
5.42.Тобто, за загальним правилом, для здійснення фактичного постачання природного газу будь-якому споживачу необхідна ціла низка умов, серед яких, зокрема, чинний договір постачання природного газу.
5.43.Частина перша статті 631 ЦК України визначає, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. 
5.44.Згідно з частиною першою статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
5.45.Втім, договір №ТЕС-ЗЕЗ в частині постачання природного газу споживачу припинив свою дію 30.04.2022.
5.46.Отже, враховуючи той факт, що з 07:00 20.04.2022 Запорізькою ТЕС відбір природного газу не здійснювався, а договір №ТЕС-ЗЕЗ в частині постачання природного газу споживачу припинив свою дію 30.04.2022, жодних інших позовних вимог у цій справі до ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" позивач не заявляв, відновлення постачання природного газу останньому лише за наслідком його реєстрації в реєстрі споживачів постачальника на платформі оператора ГТС у квітні 2022 року, є неможливим.
5.47.Відтак, ініціювання позивачем цього позову зводиться до того, що останній намагається встановити факт невиконання ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" зобов`язань за договором щодо реєстрації його в реєстрі споживачів постачальника на платформі Оператора ГТС.
5.48.Водночас вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення (постанова Верховного Суду від 04.09.2020у справі №910/10764/19).
5.49.Викладене вище свідчить, що позивачем обрано спосіб захисту, який не є ефективним, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у справі.
5.50.Разом з тим, колегія суддів звертає увагу позивача на те, що з огляду на дійсний зміст спірних правовідносин, ефективним способом захисту у цьому випадку будуть вимоги про стягнення на його користь грошових коштів, завданих неналежним виконанням зобов`язання, зокрема, неустойки та/або збитків, під час розгляду яких, будуть встановлюватись обставини щодо належного виконання сторонами умов зобов`язань за договором поставки природного газу. Крім того, лише наслідки розгляду саме такого спору можуть повністю та остаточно  вичерпати конфлікт між сторонами спірних правовідносин та відновити права позивача без необхідності повторного звернення до суду.
5.51.Посилання суду апеляційної інстанції на висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 10.08.2021 у справі №910/1403/20, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки: по-перше, висновки викладені в зазначеній ухвалі, не були для суду обов`язковими відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України; по-друге, у справі №910/1403/20 предметом спору є визнання протиправною бездіяльності Компанії щодо невключення Товариства до реєстру споживачів постачальника; зобов`язання Компанії здійснити реєстрацію Товариства у реєстрі споживачів постачальника у лютому, березні та квітні 2020 року. Залишаючи рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 у справі №910/1403/20 (яким позов ТОВ "ДТЕК Східенерго" задоволено частково) без змін, суд апеляційної інстанції виходив з того, що: "... включення позивача до реєстру споживачів постачальника у лютому, березні та квітні 2020 року свідчитиме про те, що позивач є санкціонованим споживачем природного газу в межах передбачених договорами постачання обсягів природного газу".
5.52.Водночас у справі №910/3232/22 предметом спору є здійснення реєстрації АТ "ДТЕК Дніпроенерго" в реєстрі споживачів постачальника на платформі оператора газотранспортної системи у квітні 2022 року в обсягах, що вказані у прохальній частині позовної заяви, і за встановленими попередніми судовими інстанціями обставинами справи, постачання природного газу Запорізькій ТЕС АТ "ДТЕК Дніпроенерго" з 20.04.2022 (у спірний період) було припинено. Тобто, у цьому випадку не вирішується питання санкціонованого чи несанкціонованого споживання природного газу, оскільки таке споживання було припинено взагалі.
5.53.З цих же підстав колегія суддів відхиляє й посилання позивача на правові позиції, що викладені Верховним Судом у постановах від 21.02.2020 у справі №922/599/19 та від 19.03.2021 у справі №922/698/20, адже у наведених справах споживачі зверталися до суду з метою визнання їх санкціонованими споживачами природного газу, оскільки відбір такого газу здійснювався за відсутності підтверджених постачальниками номінацій. Однак у справі №910/3232/22, як вже зазначалося, у період з 20.04.2022 відбір природного газу не здійснювався, а з 30.04.2022 договір №ТЕС-ЗЕЗ в частині постачання природного газу споживачу взагалі припинив свою дію, а тому необхідність у визнанні такого споживача санкціонованим відсутня. Тобто, у цьому випадку також не вирішується питання санкціонованого чи несанкціонованого споживання природного газу, оскільки таке споживання було припинено взагалі.
6.Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та розподіл судових витрат
6.1.Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
6.2.Частиною першою, третьою статті 311 ГПК України передбачено, що суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
6.3.Ураховуючи помилкове застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права щодо належності та ефективності обраного позивачем способу захисту порушених на його думку прав, оскаржені у справі рішення і постанову необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
6.4.Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
6.5.Оскільки Суд дійшов висновку про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і прийняття нового рішення про відмову в позові, судові витрати зі сплати судового збору за апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 у сумі 3721,5 грн та касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 у сумі 4962 грн, а всього - 8683,5 грн, Суд покладає на позивача.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" задовольнити.
2.Постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 у справі №910/3232/22 скасувати.
3.Прийняти нове рішення у справі №910/3232/22 про відмову в задоволенні позову.
4.Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (вул.Добролюбова, буд.20, м. Запоріжжя, 69006; код ЄДРПОУ 00130872) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116; код ЄДРПОУ 42399676) 8683 (вісім тисяч шістсот вісімдесят три) грн 50 коп. судового збору.
5.Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           С.В. Бакуліна
Судді                                                                                                      О.Р. Кібенко    
                                                                                                               В.І. Студенець