УХВАЛА

17 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  911/4610/15(911/3054/21) 

Провадження № 2805/2023

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В. Г. - головуючий, Банаська О.О., Білоуса В.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023
у складі колегії суддів: Остапенка О.М. (головуючий), Пантелієнка В.О., Сотнікова С.В.
у справі № 911/4610/15(911/3054/21)
за позовом ОСОБА_1 
до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача розпорядника майна Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" арбітражного керуючого Сольського Володимира Степановича
про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
в межах справи №911/4610/15
про банкрутство Державного підприємства "Регіональні електричні мережі",-
ВСТАНОВИВ:
25.07.2022 рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/4610/15(911/3054/21), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022, зокрема, визнано незаконним та скасовано наказ в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" Петченко П.В. №134-к від 16.09.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника генерального директора виконавчого директора ДП "Регіональні електричні мережі" з 17.09.2021 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника генерального директора виконавчого директора ДП "Регіональні електричні мережі" з 17.09.2021.

27.07.2022 на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2022 у справі № 911/4610/15 (911/3054/21) Господарським судом Київської області видано наказ.

23.09.2022 ДП "Регіональні електричні мережі" звернулось до Господарського суду Київської області з заявою про визнання наказу Господарського суду Київської області від 27.07.2022 у справі № 911/4610/15 (911/3054/21) про поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді першого заступника генерального директора - виконавчого директора ДП "Регіональні електричні мережі" з 17.09.2021 таким, що не підлягає виконанню.
27.01.2023 ухвалою Господарського суду Київської області відмовлено у задоволенні заяви ДП "Регіональні електричні мережі" про визнання наказу Господарського суду Київської області від 27.07.2022 у справі № 911/4610/15 (911/3054/21) таким, що не підлягає виконанню.
28.03.2023 постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №911/4610/15 (911/3054/21) апеляційну скаргу ДП "Регіональні електричні мережі" залишено без задоволення. ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2023 у справі № 911/4610/15 (911/3054/21) залишено без змін.
24.04.2023 (згідно з відміткою на поштовому конверті "Укрпошта Експрес") ДП "Регіональні електричні мережі" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати повністю постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №911/4610/15(911/3054/21); ухвалити нове рішення, яким скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2023 у справі №911/4610/15(911/3054/21) та ухвалити рішення, яким визнати наказ Господарського суду Київської області від 27.07.2022 про поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді першого заступника генерального директора - виконавчого директора ДП "Регіональні електричні мережі" з 17.09.2021 таким, що не підлягає виконанню.
28.04.2023 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г. (суддя-доповідач), суддів: Банаська О.О., Білоуса В.В.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Частиною першою статті 304 ГПК України визначено, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Як вбачається з поданої касаційної скарги, ДП "Регіональні електричні мережі" оскаржується ухвала Господарського суду Київської області від 27.01.2023 у справі №911/4610/15(911/3054/21), залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023, про відмову у задоволенні заяви ДП "Регіональні електричні мережі" про визнання наказу Господарського суду Київської області від 27.07.2022 у справі №911/4610/15 (911/3054/21) таким, що не підлягає виконанню.
Однак, пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України не передбачено можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про розгляд заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (пункт 23 частини 1 статті 255 ГПК України), та прийнятої за результатами її апеляційного перегляду постанови суду апеляційної інстанції 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).
Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Таким чином, законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині першій статті 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДП "Регіональні електричні мережі" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 911/4610/15 (911/3054/21) на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Водночас, Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
При цьому колегія суддів враховує і висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20), згідно з яким тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, можна стверджувати, що введення процесуальних "фільтрів" допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя.
Керуючись статтями 234, 235, пунктом 2 частини першої статті 287, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, - 
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 911/4610/15 (911/3054/21)
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                          В. Пєсков

Судді                                                                                                    О. Банасько

                                                                                                    В. Білоус