УХВАЛА
01 червня 2023 року 
м. Київ
cправа №  874/9/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Білоус В.В.,  
за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,
представників учасників справи: 
Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття" - Войцехівський О.В.;
Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання МААНС" - не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання МААНС"
про   перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 26.01.2023 
у справі   №874/9/22
за заявою   Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання МААНС"
про   скасування рішення Третейського суду при Рівненській Торгово-Промисловій палаті від 02 вересня 2022 року у справі №1/04-2021
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття"
до   Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання МААНС"
про   стягнення збитків, неустойки, витрат по оплаті третейського збору, витрати на професійну правничу допомогу,

ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст рішення третейського суду та заяви про скасування рішення третейського суду 
1.          Рішенням Третейського суду при Рівненській Торгово-Промисловій палаті (далі - Третейський суд) від 02.09.2022 у справі №1/04-2021 (далі - Рішення) частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття" (далі - Позивач) до Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання МААНС" (далі - Відповідач), стягнуто з Відповідача на користь Позивача 1223154,00 грн збитків, 575901,24 грн неустойки, 45000,00 грн третейських витрат на правову допомогу, 23387,72 грн третейського збору, в решті позовних вимог відмовлено.
2.          Відповідач подав заяву про скасування вказаного рішення третейського суду (далі - Заява-1), посилаючись на положення пункту 4 частини 2 статті 350 Господарського процесуального кодексу України, пункту 4 частини 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди", оскільки склад третейського суду, який прийняв оскаржуване рішення, не відповідав вимогам закону внаслідок недотримання вимог регламенту Третейського суду при розгляді заяв про відвід третейського судді Бодрягова В.С. та про відвід третейського судді Ковалевича С.П.
3.          Також Відповідач зазначив, що він не був повідомлений про досвід, освіту, професійні якості зазначених третейських суддів та не був ознайомлений зі списком суддів, що порушило принцип автономії волі сторони третейського розгляду. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
4.          Між Відповідачем (постачальник) та Позивачем (покупець) укладений договір поставки №06-М-210610/7 від 10.06.2021 (далі - Договір), відповідно до пункту 7.1 якого усі спори, розбіжності, вимоги і претензії, що виникли з цього договору або у зв`язку з ним, в тому числі, але не виключно, щодо його тлумачення, виконання, порушення, припинення підлягають остаточному розгляду в Третейському суді при Рівненській торгово-промисловій палаті, місцезнаходження якого за адресою: 33028, м. Рівне, вул. Гетьмана Мазепи, буд. 19, відповідно до Регламенту зазначеного суду.
5.          На підставі цієї третейської угоди підлягають розгляду також будь-які інші суперечки між сторонами, які не виникають із зазначеного у попередньому абзаці цього пункту договору, але є наслідком визнання цього договору недійсним, або таким, що не був укладений.
6.          Сторони прийшли до взаємної згоди про те, що третейський розгляд здійснюється Третейським судом в складі одного третейського судді, який призначається в порядку, передбаченому Регламентом зазначеного суду.
7.          Про місце проведення третейського розгляду сторони повідомляються ухвалою суду. Мова третейського розгляду українська. Сторони не вважають за необхідне ведення протоколу засідання Третейського суду.
8.          Сторони дійшли згоди, що у випадку неявки сторін або однієї сторони на засідання Третейського суду суддя може розглянути спір без участі сторони (сторін) за наявними у справі документами (доказами). У разі неявки відповідача до суду він має право подати до суду письмовий відзив.
9.          Рішення Третейського суду буде остаточним і обов`язковим для сторін. Сторони зобов`язуються добровільно виконувати рішення Третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень.
10.          Сторони вважають такими, що отримані в день такої доставки, виклик на судове засідання представників сторін, витребування додаткових документів та письмових матеріалів, тощо, направлений Третейським судом сторонам на їх електрону адресу, СМС-повідомлення на номер мобільного телефону, кур`єрським поштовим повідомленням Укрпошти та інших операторів зв`язку, повідомлення на Viber, WhatsApp, Telegram, телефонограмою чи в інший спосіб на вказані в договорі (контракті) або відзиві засоби зв`язку та номера телефонів представників сторін.
11.          Сторони дійшли згоди, що у разі заміни кредитора або боржника у зобов`язанні за згодою сторін, останній повинен повідомити нового кредитора або боржника про існування даного третейського застереження.
12.          Вказана угода укладена сторонами на підставі й у відповідності зі статтями 1, 5, 6, 12 Закону України "Про третейські суди", статтями 212, 626-628 Цивільного кодексу України.
Стислий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
13.          Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 Заяву-1 задоволено, Рішення скасовано.
14.          Ухвала мотивована тим, що відповідно до приписів статті 19 регламенту Третейського суду з додержанням вимог частини 7 статті 20 Закону України "Про третейські суди" на момент прийняття Рішення голова Третейського суду Ковалевич С.П. був відведений від розгляду третейської справи №1/04-2021р., тому відсутні підстави для висновку про відповідність вимогам закону складу третейського суду, яким прийнято Рішення.
15.          Постановою Верховного Суду від 26.01.2023 ухвалу суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні Заяви-1.
16.           Постанова мотивована тим, що Відповідач під час розгляду Заяви-1 не довів відповідно до вимог господарського процесуального законодавства наявність передбачених частиною 2 статті 350 Господарського процесуального кодексу України та частиною 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди" правових підстав для скасування оскаржуваного ним рішення третейського суду.
Стислий зміст вимог заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами 
17.          Відповідач подав заяву про перегляд постанови Верховного Суду за нововиявленими обставинами (далі - Заява-2), в якій просить зазначену постанову скасувати та ухвалити нове рішення про відмову Позивачу в задоволенні апеляційної скарги та залишення без змін ухвали суду першої інстанції.
18.          Заява-2 мотивована тим, що представник Позивача подав у справі №1/08-2022р. заяву про скасування Рішення, в якій він фактично визнає, що Договір є недійсним, а Третейський суд є некомпетентним у розгляді спору між Позивачем і Відповідачем щодо Договору. І такі обставини стали відомі Відповідачу 14.04.2023.
19.          Також Відповідач зауважує, що на розгляді Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія Прикарпаття" (Позивач) про визнання недійсним пункту 7.1 Договору. 
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
20.          Позивач подав відзив на Заяву-2, в якому проти вимог Відповідача заперечує, оскільки визначені ним як нововиявлені обставини є надуманими.
21.          На думку Позивача, Відповідач спонукає Верховний Суд дослідити, оцінити та встановити обставини, які виходять за межі предмету та підстав, визначених у цій справі. 
22.          При цьому Позивач наголошує, що у заяві від 20.03.2023 у справі №1/08-2022 він зазначив саме таке: "якщо третейське застереження є недійсним в момент вчинення такого правочину, як про це зазначає ПП "ВКО "МААНС", то відсутньою є третейська угода і, відповідно, спір не мав бути розглянутий третейським судом".
Позиція Верховного Суду
23.          Предметом розгляду в цій справі є заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду, ухваленої ним як судом апеляційної інстанції відповідно до частини 2 статті 25 і частини 2 статті 253 Господарського процесуального кодексу України. 
24.          Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
25.          Водночас не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч.ч. 4, 5 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України).
26.          Як неодноразово зазначав Верховний Суд, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін; суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 по справі № 19/028-10/13).
27.          До нововиявлених обставин у розумінні наведеної норми процесуального законодавства відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.
28.          Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.
29.          При цьому не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже були оцінені господарським судом у процесі розгляду справи; яка встановлюється на підставі доказів, які не було своєчасно подано сторонами; на яку посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або яка могла бути встановлена судом у разі виконання вимог процесуального закону. Не може бути підставою для зміни або скасування судового рішення виникнення нової або зміна обставини після вирішення спору.
30.          Також не можуть бути визнані нововиявленими обставини, викладені в рішенні суду в іншій справі, висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), а також юридична оцінка цих обставин і правові підстави рішення або його мотиви, міркування суду щодо застосування норм права.
31.          Отже, процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинна відповідати як вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і положенням законодавства України та має бути збалансована з реальністю правового захисту й ефективністю рішень судів усіх інстанцій з метою реалізації принципу верховенства права, складовою частиною якого є принцип юридичної визначеності.
32.          Зважаючи на викладене, Верховний Суд вважає, що наведені у Заяві-2 обставини не можна віднести до нововиявлених, оскільки вони не відповідають усім необхідним ознакам.
33.          Так, відмовлячи в задоволенні Заяви-1, Верховний Суд виходив з того, зокрема, що відповідний спір переданий сторонами на розгляд третейського суду шляхом вчинення третейського застереження безпосередньо в Договорі, підстави для висновку про недійсність якого в матеріалах справи відсутні. Водночас Відповідач не надав доказів, які підтверджують наявність конкретних, передбачених статтею 19 Закону України "Про третейські суди", підстав для відводу третейського судді Ковалевича С.П., у тому числі певної пов`язаності його з однією зі сторін у справі, перебування його з такою особою в особливих стосунках, а також наявності інших обставин, які зумовлюють його упередженість або необ`єктивне ставлення до справи. 
34.          Позивач у заяві від 13.04.2023 у справі №1/08-2022р. (на яку посилається Відповідач у Заяві-2, надаючи її копію) зауважує на звернення Відповідача з позовом про визнання недійсним пункту 7.1 Договору та зазначає, що якщо третейське застереження є недійсним у момент вчинення правочину, як про це зазначає Відповідач, то відсутньою є третейська угода і, відповідно, спір не мав бути розглянутий третейським судом, що зумовлює невідповідність вимогам закону складу третейського суду. Також Позивач стверджує про безпідставне задоволення головою Третейського суду заяви про відвід судді Бодрягова В.С. у справі №1/08-2022р.
35.          На момент ухвалення відповідної постанови суду касаційної інстанції заява Позивача від 13.04.2023 у справі №1/08-2022р. була відсутня. Водночас вказана заява не є істотною для розгляду цієї справи обставиною в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України з огляду на положення статей 203, 204, 215 Цивільного кодексу України. 
36.          У наведених статтях цивільного законодавства закріплений як принцип презумпції правомірності правочину, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, так і підстави недійсності правочину. Тобто нікчемність правочину обумовлена наявністю законодавчої норми, що безпосередньо встановлює його недійсність, тоді як оспорювані правочини підлягають визнанню судом недійсними в разі недотримання відповідних вимог закону при їх вчиненні. Водночас саме лише заперечення однією зі сторін дійсності правочину не є достатньою підставою для його недійсності. 
37.          Зважаючи на викладене, міркування Позивача щодо дійсності Договору та повноважності Третейського суду у справі №1/08-2022р., наведені ним у заяві від 13.04.2023, не є тими обставинами, що спростовують факти, покладені в основу постанови Верховного Суду від 26.01.2023, адже не підтверджують наявність підстав для висновку про нікчемність Договору або ж ухвалення судового рішення про визнання його недійсним, зокрема у відповідній справі за позовом Відповідача, на яку він посилається у Заяві-2. 
38.          Викладені в заяві від 13.04.2023 аргументи Позивача щодо невідповідності вимогам закону складу третейського суду у справі №1/08-2022р. через безпідставне задоволення відводу, які підлягають оцінці судом під час розгляду вказаної справи, також не є тими фактами, що мають значення для правильного розгляду Заяви-1, адже не стосуються порядку визначення складу третейського суду саме для вирішення справи №1/04-2021, рішення в якій було оскаржено. 
Висновки за результатами розгляду заяви 
39.          Звертаючись із Заявою-2, Відповідач не довів наявність нововиявлених обставин як підстави для скасування постанови Верховного Суду від 26.01.2023. Отже, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України у задоволенні Заяви-2 необхідно відмовити, а вказане судове рішення слід залишити в силі. 
Керуючись статтями 234, 235, 269, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.          Відмовити в задоволенні заяви Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання МААНС" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 26.01.2023 у справі №874/9/22.
2.          Постанову Верховного Суду від 26.01.2023 у справі №874/9/22 залишити в силі. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    В. Картере
Судді                                                                                                 О. Банасько
                                                                                                                В. Білоус