ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року 
м. Київ

cправа №   908/3387/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Рогач Л. І. - головуюча, Краснов Є. В., Могил С. К. 
за участю секретаря судового засідання - Салівонського С. П.,
представників учасників справи:
Акціонерного товариства "Українська залізниця" - Становової Ю. В., 
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сеал" про вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу
у провадженні за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства    "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.09.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2023
у справі за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" Акціонерного товариства" Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сеал" про визнання недійсним договору поставки від 02.08.2021 №    ЦЗВ-01-02321-01 та про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
1.          Акціонерне товариство (далі - АТ) "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сеал" (далі - ТОВ "Сеал") про визнання недійсним договору поставки від 02.08.2021 № ЦЗВ-01-02321-01 та застосування наслідків недійсності правочину шляхом зобов`язання ТОВ "НВП "Сеал" забрати поставлену за договором поставки продукцію.
2.          Господарський суд Запорізької області рішенням від 15.09.2022 відмовив у задоволенні позову, а додатковим рішенням від 25.10.2022 стягнув з позивача на користь відповідача 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3.          Центральний апеляційний господарський суд постановою від 01.02.2023 залишив зазначені судові рішення без змін; додатковою постановою від 07.03.2023 стягнув з АТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" на користь ТОВ "Сеал" 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
4.          20.03.2023 АТ "Укрзалізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ    "Укрзалізниця" подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.09.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2023 (повний текст складений 17.02.2023) в частині відмови у задоволенні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області, в якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
5.          19.04.2023 АТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" подало до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2023, в якій просило скасувати додаткову постанову та відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на оплату правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.
6.          ТОВ "Сеал"  подало відзив на касаційну скаргу, в якому, зокрема, навело попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у Верховному Суді, а саме - 6000 грн. 
7.          Верховний Суд постановою від 31.05.2023 касаційну скаргу АТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Українська залізниця" залишив без задоволення. Рішення Господарського суду Запорізької області від 15.09.2022 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2023 у справі № 908/3387/21 залишив без змін.
8.          05.06.2023 ТОВ "Сеал" звернулося до Верховного Суду із заявою про вирішення питання про стягнення на його користь з позивача 4000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
9.          АТ "Укрзалізниця" надало клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем під час розгляду справи у Верховному Суді, на 99 %, посилаючись на власний незадовільний фінансовий стан та на невідповідність справи № 908/3387/21 критерію складності. 
10.          Розглянувши заяву ТОВ "Сеал", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.  
11.          За змістом пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
12.          Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц). 
13.          Стаття 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (стаття 126 ГПК України).
14.          Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.
15.          За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 
16.          Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
17.          Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 закону).
18.          Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
19.          Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України). 
20.          Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
21.          Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
22.          Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
23.          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
24.          Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
25.          Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви"). 
26.          При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
27.          Тобто нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
28.          У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).
29.          Згідно з положеннями частини шостої статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
30.          У клопотанні про зменшення розміру заявлених витрат на 99 % позивач зазначив дві підстави: критерій складності (на думку позивача справа не є складною) та фінансовий стан позивача (в умовах блокування росією морських портів України та суттєвих руйнувань транспортної інфраструктури).
31.          Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
32.          Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
33.          При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
34.          У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
35.          Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
36.          На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції при перегляді касаційної скарги ТОВ "Сеал" надало: договір про надання правничої (правової) допомоги від 02.01.2021, укладений з Адвокатським об`єднанням "Легес", додаткову угоду до договору № 3, якою сторони погодили вартість послуг, що надаються, договір про надання послуг від 19.01.2022, укладений з Адвокатським об`єднанням "Легес", акт приймання-передачі послуг (вивчення касаційної скарги у справі № 908/3387/21, складання та подання відзиву - 4000 грн, копії рахунку від 23.05.2023 № 14/05 та платіжної інструкції про оплату цих послуг. Факт надання цих послуг також підтверджується матеріалами справи.
37.          Верховний Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. 
38.          При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
39.          Вивчивши надані відповідачем в обґрунтування адвокатських витрат документи Верховний Суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості та не становить надмірний тягар для позивача, у зв`язку з чим Верховний Суд дійшов висновку про задоволення заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції та стягнення з позивача на користь відповідача 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
40.          При цьому доводи позивача, викладені у клопотанні про зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на 99 %, вказаних висновків не спростовують. 
Керуючись статтями 123, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сеал" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/3387/21 задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул.Єжи Гедройця, буд. 5) в особі філії Центр забезпечення виробництва Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03049, м. Київ, пр.Повітрофлотський, буд. 11/15; ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сеал" (69032, місто Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9; ідентифікаційний код юридичної особи 40526699), 4000 (чотири тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Доручити Господарському суду Запорізької області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                          Л. Рогач

Судді                                                                                                    Є. Краснов

                                                                                                    С. Могил