УХВАЛА

30 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  916/1125/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Сухового В.Г., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Фонду державного майна України (далі - ФДМУ, позивач, скаржник)
на рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2022 та
постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.04.2023

у справі № 916/1125/21
за позовом ФДМУ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноплавна компанія "Укрферрі" (далі - ТОВ "СК "Укрферрі", відповідач)  
про стягнення 47 819 514,25 грн,

ВСТАНОВИВ:

ФДМУ 08.05.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати: рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі                                   № 916/1125/21; прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі; визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження у справі. Також, до матеріалів касаційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору. 

Протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 10.05.2023 для розгляду касаційної скарги у справі                       № 916/1125/21 визначено колегію суддів у складі: Суховий В.Г. - головуючий, Берднік І.С.,              Зуєв В.А.

До Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 15.05.2023 надійшло клопотання від ТОВ "СК "Укрферрі", в якому просить суд залишити касаційну скаргу ФДМУ без руху та повернути скаржнику. Вказане клопотання мотивоване тим, що до матеріалів касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору, а клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню. 

Також, до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 16.05.2023 надійшли заперечення ТОВ "СК "Укрферрі" проти відкриття касаційного провадження, в яких Відповідач просить суд повернути касаційну скаргу ФДМУ на підставі пункту 4 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Вказане заперечення проти відкриття касаційного провадження, мотивоване тим, що касаційна скарга ФДМУ в частині визначеної підстави касаційного оскарження судового рішення, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, оскільки Позивач у касаційній скарзі посилається на постанови Верховного Суду, правовідносини у яких є неподібні до правовідносин до даної справи. 

Розглянувши вказане заперечення проти відкриття касаційного провадження, Верховний Суд відзначає, що питання обґрунтованості або необґрунтованості доводів касаційної скарги, зокрема в частині підстав касаційного оскарження судового рішення може бути вирішено в процесі розгляду касаційної скарги в установленому законом порядку. 

Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а також щодо сплати судового збору в порядку і розмірі передбаченому Законом України "Про судовий збір", Верховний Суд встановив таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції, що підтверджується також переліком додатків до касаційної скарги.

Водночас, до матеріалів касаційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення, яке мотивоване тим, що на момент звернення з цією касаційною скаргою ФДМУ обмежене бюджетним фінансуванням через введення на території України воєнного стану, а тому позбавлене можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1   434   586 грн.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок звільнення, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Згідно із частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У відповідності до частини другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Що ж до самих умов, визначених в статті 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 вказаного Закону, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є вичерпним.

Оскільки предметом розгляду в даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а на ФДМУ не поширюється дія пунктів 1, 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", то підстави для задоволення касаційним судом клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відсутні.

З вищевикладених міркувань, Верховний Суд не знаходить правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду документ на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 123, 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судовий збір", Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі № 916/1125/21 -  залишити без руху.

2. Надати Фонду державного майна України строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: вул. О.Копиленка, 6, м.   Київ, 01016., або через підсистему "Електронний суд".

3. Роз`яснити Фонду державного майна України, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                    В. Суховий