УХВАЛА

10 квітня 2023 року 
м. Київ
cправа №  921/787/20 
Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Случ О. В.
перевіривши матеріали касаційної скарги Тернопільської міської ради
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.10.2022 (суддя   Бурда   Н.   М.)
і постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 (головуючий суддя Марко Р. І., судді Скрипчук О. С., Кравчук Н. М.) 
у справі № 921/787/20
за позовом Тернопільської міської ради
до Тернопільської районної ради,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1) Великоберезовицька селищна рада, 2) Великогаївська сільська рада, 3) Байковецька сільська рада, 4) Підгорнянська сільська рада, 5) Білецька сільська рада, 6) Великобірківська селищна рада і 7) Комунальне некомерційне підприємство Великобірківської селищної ради "Тернопільська центральна районна лікарня", 
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання права,  
ВСТАНОВИВ:
16.03.2023 скаржник надіслав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.10.2022 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 у справі №   921/787/20. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2023 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ   О.   В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил   С.   К.
24.03.2023 і 03.04.2023 Великоберезовицької селищної ради надійшли клопотання про відмову у відкритті касаційної провадження у справі, оскільки скаржник не вказав підстави для відкриття, які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статті  290 Господарського процесуального кодексу, Суд встановив, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке. 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".
відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну немайнову вимогу.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 установлено в розмірі 2 102 грн (позов було подано у 2020 році).
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання касаційної скарги)  ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 
06.10.2022 рішенням Господарського суду Тернопільської області, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023,  у задоволенні позову відмолено повністю. 
Як убачається з касаційної скарги, скаржник просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. 
Предметом позову у цій справі є (1) визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської районної ради і (2) визнання права на отримання у комунальну власність майна спільної власності.
Отже, згідно з приписами Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги) судовий збір за подання касаційної скарги мав бути сплачений у розмірі 8 408 грн. 
До матеріалів касаційної скарги скаржник додав платіжне доручення від 07.03.2023 №   213 про сплату судового збору у розмірі 5 368 грн.
Дослідивши зміст квитанції, суд зазначає про таке. 
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу "Інтернет" у режимі реального часу (частина перша статті 6 цього Закону).
Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.
З пункту 37 Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу".
Пунктом 41 Інструкції визначено, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.
Необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дата судового акта, що оскаржується. 
Проте зазначене вище платіжне доручення не може бути прийнято як належний доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, оскільки у платіжному дорученні відсутні дата судового акта, що оскаржується і номер справи.   
Таким чином, додане скаржником до касаційної скарги платіжне доручення від 07.03.2023 № 213 про сплату судового збору у розмірі 5 368 грн не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.
У зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством порядку, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та подати до суду належний документ на підтвердження сплати судового збору. 
Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Враховуючи викладене, касаційну скаргу Тернопільської міської ради необхідно залишити без руху із наданням скаржникові строку на надання доказів про сплату судового збору сплаченого у встановленому законом порядку та розмірі, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Щодо поданих Великоберезовицькою селищною радою клопотань про відмову у відкритті касаційного провадження, Суд зазначає, що відхиляє їх, оскільки предмет позову у справі № 921/787/20 не передбачає необхідності обґрунтувань підстав для відкриття касаційного провадження передбачених саме пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Тернопільської міської ради на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.10.2022 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 у справі № 921/787/20 залишити без руху.
2. Надати Тернопільській міській раді строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали, касаційна скарга буде повернута скаржникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.  Суддя                                                                                                                            О. В. Случ