УХВАЛА

17 квітня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/3600/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 (у складі колегії суддів: Яковлєв М.Л. (головуючий), Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В.) про відмову ухвалити додаткове рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія"
про стягнення 2 575 081 522,92 грн,
ВСТАНОВИВ:
12.04.2023 безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" подало касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 у справі № 910/3600/22.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Так, хвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі №  910/3600/22 було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" у поновленні строку на подання зустрічного позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг". Зустрічну позовну заяву і додані до неї документи повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія".
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" звернулось із апеляційною скаргою.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі № 910/3600/22 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у цій справі - без змін.
03.04.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просив ухвалити додаткове судове рішення про розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі № 910/3600/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 було відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" про ухвалення додаткового судового рішення.
У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" зазначає про те, що ухвала апеляційного суду у цій справі прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права, під час прийняття оскаржуваної ухвали були не у повній мірі досліджено докази та обставини справи, а також порушені основні засади (принципи) господарського судочинства.
Розглянувши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, з огляду на те, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першою статті 281 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.
Статтею 282 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми та змісту постанови суду апеляційної інстанції.
За приписами підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 282 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції складається, у тому числі, з резолютивної частини, у якій зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих положень, суд апеляційної інстанції, здійснює новий розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну остаточного судового рішення суду першої інстанції, прийнятого по суті заявлених вимог.
Як вбачається з пунктів 1 та 2 резолютивної частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 у справі № 910/3600/22, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у цій справі залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі №  910/3600/22 - без змін.
Оскільки постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі № 910/3600/22 залишено без змін, тобто, зміни чи ухвалення нового рішення не відбулося, тому, з урахуванням положень статті 129 та підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 282 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати понесені апелянтом за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, покладено на останнього, про що зазначено у мотивувальній та пункті 3 резолютивної частинах постанови суду апеляційної інстанції.
З огляду на те, що Північним апеляційним господарським судом було вирішено питання про розподіл судових витрат, тому він дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статей 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.
У такий спосіб, зазначені доводи скаржника, не спростовують правильності процесуальних дій суду апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права, оскільки їх застосування чітко передбачене Господарським процесуальним кодексом України.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (див. mutatis mutandis рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France) від 23.10.1996; №  21920/93, "Бруалья Гомез де ла Торре проти Іспанії" (Brualla Gomes de la Torre v. Spain) від 19.12.1997, №   26737/95).
Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в частині другій статті 293 Господарського процесуального кодексу України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою ЄСПЛ, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 у справі № 910/3600/22 і наявність правових підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки в оскаржуваній ухвалі апеляційного господарського суду про перегляд якої подано касаційну скаргу правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Додатково, Касаційний господарський суд звертає увагу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на те, що неприпустимість зловживання процесуальними правами належить до основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України). 
За змістом частини п`ятої статті 13 Господарського процесуального кодексу України саме на суд покладається обов`язок щодо керування ходом судового процесу, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігання зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вжиття заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За таких обставин, керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 у справі № 910/3600/22.
2. Касаційну скаргу та додані до неї матеріали (в тому числі платіжну інструкцію №  11561 від 07.04.2023 на суму 2 684,00 грн) повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           В. Зуєв

Судді                                                                                                    І. Берднік

                                                                                                    В. Суховий