ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/21095/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого,       Жукова С.В., Картере В.І.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

за участю представників: 
ФГ «ОСНОВА» - Кириченка Р.Ю.,
ФОП Кіро І.М. - Назаренка Є.О., Турової Є.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фермерського господарства «ОСНОВА»
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 
у справі    № 910/21095/20
за позовом Фермерського господарства «ОСНОВА»
до Фізичної особи - підприємця Кіро Івана Миколайовича       
про стягнення 622 800,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «ОСНОВА» (далі - ФГ «ОСНОВА», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи - підприємця Кіро Івана Миколайовича    (далі - ФОП Кіро І.М., відповідач)    про стягнення 622  800,00 грн безпідставно набутих коштів та 9  342,00 грн судового збору.       

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на помилкове перерахування на рахунок відповідача грошових коштів у вказаній сумі за відсутності господарських правовідносин між сторонами, у зв`язку з чим вказані кошти в сумі 622 800,00 грн мають бути повернуті позивачеві згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) як безпідставно набуті.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначав, що між сторонами укладено договір будівельного підряду в усній формі, з узгодженням всіх істотних умов, які передбачені договором будівельного підряду, виконання ним усіх      робіт по встановленню опалювальних систем та інших допоміжних засобів в будинку, у зв`язку з чим позивачу було направлено рахунок на оплату №10/2018-2 від 10.10.2018 та акт передачі-прийому наданих послуг №10-2 від 10.10.2018, які позивачем оплачені згідно платіжного доручення №1009 від 10.10.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у задоволені позову відмовлено повністю. 

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для повернення коштів у порядку статті 1212 ЦК України, оскільки підстава для набуття відповідачем таких коштів була об`єктивно наявна в силу виникнення договірних відносин з виконання ним робіт згідно виставленого рахунку.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ФОП Кіро І.М. на користь   ФГ «ОСНОВА» 622    800,00 грн безпідставно набутих коштів, 9  342,00 грн судового збору,    14   013,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги. 

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріали даної справи не містять доказів укладення між сторонами договору підряду, який має укладатись у письмовій формі, зі складанням проектно-кошторисної документації.    

За відсутності між сторонами договірних відносин, перераховані позивачем на користь відповідача грошові кошти у розмірі 622 800,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як безпідставно набуті на підставі статті 1212 ЦК України. 

ФОП Кіро І.М. звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі №910/21095/20 за нововиявленими обставинами.

Як на нововиявлену обставину  відповідач посилався на пояснення гр. ОСОБА_1 , який є співзасновником та керівником ФГ «ОСНОВА», надані 08.10.2021 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021152110000334, про що йому стало відомо 30.11.2021 після закриття кримінального провадження та ознайомлення з матеріалами справи. 
   
Поясненнями гр. ОСОБА_1 підтверджується здійснення    відповідачем будівельних та ремонтних робіт для позивача, що спростовує позицію позивача у справі № 910/21095/20 щодо невиконання таких робіт та відсутності договірних відносин між сторонами; висновок суду апеляційної інстанції про відсутність між сторонами договірних відносин та наявність підстав для стягнення грошових коштів як безпідставно набутих.                
            
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 у задоволенні заяви ФОП Кіро І.М. про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 за нововиявленими обставинами у справі №910/21095/20 відмовлено. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі №910/21095/20 залишено в силі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.09.2022 задоволено частково касаційну скаргу ФОП Кіро І.М., ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 у справі №910/21095/20 скасовано, матеріали справи передано на розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд вказав на необхідність суду апеляційної    інстанції оцінити відповідно до вимог статті 320 ГПК України обставини, які заявник визначає як нововиявлені, щодо наявності умов, які є необхідними ознаками існування нововиявлених обставин, та в сукупності з іншими доказами, які містяться у матеріалах справи,    надати цим обставинам належну правову оцінку на підставі норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Короткий зміст постанови  суду апеляційної інстанції

За результатом нового розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 заяву ФОП Кіро І. М. про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 за нововиявленими обставинами у справі № 910/21095/20 задоволено. Скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі №910/21095/20.  Прийнято нову постанову, якою рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/21095/20 залишено без змін. Стягнуто з ФГ "Основа" на користь ФОП Кіро І.М.  14 013,00 грн судового збору за подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд, перевіряючи обґрунтованість наведених заявником доводів щодо наявності (відсутності) нововиявлених обставин, дійшов висновку про обґрунтованість заяви ФОП Кіро І.М. про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі № 910/21095/20 за нововиявленими обставинами.

На переконання суду апеляційної інстанції обставина, наведена скаржником, містить всі складові для надання їй статусу нововиявленої: існувала на час розгляду справи; не могла бути відома заявникові на час розгляду цієї справи; істотність даної обставини для розгляду справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 ФГ «ОСНОВА» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні    заяви ФОП Кіро І.М. про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 за нововиявленими обставинами відмовити.

Підставами касаційного оскарження визначено неправильне застосування судом апеляційної інстанції статті 320 ГПК України, оскільки заявником не обґрунтовано та не доведено наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, відсутні істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, відсутня ухвала про закриття кримінального провадження та відсутнє скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. 

Скаржник зауважує, що апеляційний суд визнавши нововиявленими обставини, якими відповідач обґрунтовував свою заяву, які такими не є, адже заявником не доведено наявності всіх  умов, які є необхідними ознаками існування нововиявлених обставин.

Доводи інших учасників справи

ФОП Кіро І.С. у відзиві на касаційну скаргу просить залишити скаргу  без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів, оскаржувану постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 у справі №910/21095/2  залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 

Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Передбачений нормами глави 3 Розділу IV ГПК України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та має свої особливості.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

На підставі вказаної норми ФОП Кіро І.М. звернувся із заявою про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі №910/21095/20 за нововиявленими обставинами.

Щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав, зазначених в пункті 1 частини другої статті 320 ГПК України, суд зазначає про таке. 

Нововиявлені обставини за своєю правовою природою є матеріально-правовими фактами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. 

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: їх існування на час розгляду справи; ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). 

За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення. 

У цьому висновку суд звертається до правової позиції Верховного Суду, що неодноразово викладалась в питанні визнання ознак нововиявлених обставин у господарському процесі, зокрема у постановах від 03.04.2018 у справі №   910/6052/16 та від 07.08.2018 у справі № 915/1708/14 та від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14, від 25.08.2020 у справі №   910/6052/16, від 07.10.2020 у справі №   922/1026/19.

Сталість наведеної правової позиції Верховного Суду підтверджується послідовно викладеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.05.2020 у справі №   802/2196/17-а, відповідно до якої нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. 

Крім цього, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте). 

Звертаючись до категорії "істотності" суд зазначає, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби зазначена обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (пункт 3.2 постанови Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 910/17258/17).

Стосовно підстав для перегляду судового рішення за нововиявлених обставинами суд також звертається до практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.  

Водночас, вирішення питання, чи правильно судом надано оцінку певним доказам, належить до компетенції судів вищих інстанцій, та не може бути вирішено в межах розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 910/17944/15, від 14.05.2019 у справі № 905/1502/15, від 10.03.2020 у справі № 910/10784/18, від 25.01.2023 у справі № 910/2089/20. 

Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (пункти 51 - 52 рішення Суду у справі «Рябих проти Росії» від 24.06.2003; ухвала суду щодо прийнятності заяви № 62608/00 «Агротехсервіс проти України»; пункти 42 - 44 рішення суду у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011). Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27 - 34 рішення суду у справі «Праведная проти Росії» від 18.11.2004).

Переглядаючи в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріли  справи не містять доказів укладення між сторонами договору підряду, тим більше, що договір будівельного підряду має укладатись у письмовій формі, зі складанням проектно-кошторисної документації. Отже, за відсутності між сторонами договірних відносин, перераховані позивачем на користь відповідача грошові кошти у розмірі 622800,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як безпідставно набуті на підставі статті 1212 ЦК України.

Тобто, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції від 13.05.2021, зосередився виключно на встановленні факту наявності/відсутності між сторонами договірних відносин, зокрема укладенні договору підряду у письмовій формі, узгодженні його предмету, а саме обсягу та змісту робіт та інших вимог, які ставляться до робіт, що визначає ціну робіт.

Водночас, під час здійснення апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції у цій справі, в суді апеляційної інстанції були відсутні відомості щодо реального стану існування договірних зобов`язань між позивачем та відповідачем та факту виконання відповідачем робіт згідно даних домовленостей за відсутності письмового договору підряду, що має істотне значення у справі для встановлення наявності правової підстави перерахування позивачем грошових коштів на рахунок відповідача.

Звернувшись із заявою про скасування постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами, заявник, в спростування вказаних висновків, як на нововиявлену обставину послався на пояснення від 08.10.2021 громадянина ОСОБА_1 , який є співзасновником та керівником ФГ «ОСНОВА», надані в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021152110000334, що стали йому відомі 30.11.2021 після закриття кримінального провадження та надання матеріалів кримінального провадження на ознайомлення (оскільки до цього часу не надавались стороні відповідача згідно кримінально-процесуального закону).

Наданими поясненнями керівника та співзасновника позивача підтверджується обставини фактично наданих послуг - здійснення відповідачем будівельних та ремонтних робіт для позивача,  що у взаємозв`язку з іншими доказами, наявними у справі, щодо договірних відносин між сторонами спору, спростовує висновки апеляційного суду про безпідставне перерахування позивачем грошових коштів, про стягнення яких заявлено позовну вимогу, та висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача перерахованих позивачем грошових коштів як безпідставно набутих.

Як встановлено апеляційним судом, ця обставина існувала на момент ухвалення Північним апеляційним господарським судом постанови від 19.10.2021 у справі №910/21095/20, яка є предметом перегляду за заявою ФОП Кіро І.М., однак стала відомою лише після ознайомлення представника відповідача з матеріалами кримінального провадження №12021152110000334.

У поданій заяві про перегляд постанови за нововиявленими обставинами заявник підставою для перегляду оскаржуваної постанови апеляційного суду вказував саме пункт 1 частини 2 статті 320 ГПК України, а нововиявленою обставиною, як юридичним фактом, який має істотне значення для розгляду справи, зазначав факт визнання позивачем в рамках кримінального провадження наявності договору між позивачем та відповідачем і факт виконання відповідачем своїх зобов`язань згідно даного договору, який (юридичний факт) існував на час розгляду справи, але не був і не міг бути відомий заявнику на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, котре заявник просив переглянути.

Перевіряючи обґрунтованість наведених заявником доводів щодо наявності (відсутності) нововиявлених обставин, апеляційний  суд встановив, що зазначені заявником обставини містить всі складові для надання їм статусу нововиявлених.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що з огляду на встановлення апеляційним судом: 
-  факту визнання позивачем в рамках кримінального провадження наявності договірних відносин між позивачем та відповідачем,  обставин  фактичного надання послуг - здійснення будівельних та ремонтних робіт,
- існування юридичного факту на час розгляду справи, який не був і не міг бути відомий заявнику на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, котре заявник просив переглянути,
- істотність даної обставини для розгляду справи (врахування якої судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте),  
заява відповідача про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі № 910/21095/20 за нововиявленими обставинами є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Дійшовши наведених висновків, суд відхиляє протилежні аргументи скаржника, оскільки підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.  Адже  перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Посилання скаржника на відсутність ухвали про закриття кримінального провадження, відсутність скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, оскільки станом на день подання касаційної скарги кримінальне провадження №12021152110000334 не закрите та досі триває досудове розслідування, колегія суддів не приймає до уваги. Адже заява про перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами подана з підстав, зазначених в пункті 1 частини другої статті 320 ГПК України.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують і в цілому зводяться виключно до висловлення незгоди із прийнятим судовим  рішенням.
Висновки за результатами касаційного провадження

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

Звертаючись із касаційною скаргою, позивач не спростував висновку суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення заяви про перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі №910/21095/20 за нововиявленими обставинами та не довів порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ФГ «ОСНОВА» залишити без задоволення, оскаржувану постанову апеляційного господарського суду - без змін.

Щодо судових витрат

У зв`язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 240, 296, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фермерського господарства «ОСНОВА» залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 у справі № 910/21095/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                   Огороднік К.М.
                                                                                Жуков С.В.
                                                                                Картере В.І.