УХВАЛА

05 квітня 2023 року 
м. Київ

cправа №  911/682/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду  Малашенкової  Т. М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» (далі - ТОВ «Манад», скаржник)
на рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2022
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 
у справі №911/682/21
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ічня Екопродукт»
про стягнення штрафних санкцій та збитків у розмірі 9  155  029,74 грн, 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Манад» 21.03.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №911/682/21 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ічня Екопродукт» (далі - ТОВ «Ічня Екопродукт») 481  950, 00 грн штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 650  250, 00 грн збитків у вигляді витрат на придбання аналогічного товару в іншого постачальника, в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення 1  464  827, 00 грн збитків понесених внаслідок вимушеного поповнення електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ та прийняти нову постанову, якою зустрічний позов задовольнити повністю. В іншій частині  рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2022 у справі №911/682/21 залишити без змін.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2023 у справі №911/682/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Малашенкова Т. М., судді Бенедисюк І. М., Селіваненко В. П.
Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а також щодо сплати судового збору в порядку і розмірі передбаченому Законом України «Про судовий збір», Верховний Суд встановив таке.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються.   
Скаржник, подавши касаційну скаргу вказав, що ним подана касаційна скарга на рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023, про що свідчить аркуш 1 касаційної скарги, що прийняті за результатами розгляду справи за зустрічним позовом. 
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
На обґрунтування своєї правової позиції ТОВ «Манад» вважає, що оскаржувані судові рішення зі справи підлягають скасуванню з підстав передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки:
- при ухваленні було порушено норми процесуального права, зокрема статті 13, 15, 74, частини перша, друга статті 75 ГПК України, а саме порушено принцип рівності та змагальності сторін (суд поклав на позивача обов`язок доказування кількості товару при обставинах визнання відповідачем у заяві по суті (у відзиву на позовну заяву визнано обов`язок поставки товару у кількості 3  300, 00 м/т як того очікував позивач) при відсутності відмови відповідача від визнання цієї обставини та відсутності ухвали про прийняття відмови від визнання обов`язку у постанові товару у кількості 3  300, 00 м/т;
- неправильного застосування судами статей 662, 669 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) без врахування висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 28.08.2017 у справі №916/804/17 щодо обов`язку постачальника здійснити поставку товару у кількості за вибором покупця, якщо умовами договору знаками +/- % передбачено право покупця обирати остаточну кількість товару яка має бути поставлено;
- відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 4 частини першої статті 611 ЦК України статей 224- 226 Господарського кодексу України у правовідносинах щодо понесення збитків у вигляді додаткових витрат пов`язаних з поповненням коштів електронного рахунку в Системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА ПДВ) зі свого банківського рахунку обігових коштів, у причинно-наслідковому зв`язку з нездійснення своєчасної реєстрації податкових накладних ПДВ у строки обумовлені договором, що призвело до ненадходження сум ПДВ в СЕА ПДВ і не збільшення реєстраційного ліміту для реєстрації вже своїх податкових накладних на користь свого покупця і необхідності вимушеного понесення витрат зі свого банківського рахунку на електронний рахунок в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту і реєстрації своєї податкової накладної на користь покупця.
З огляду на викладене касаційна скарга скаржника подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України. Відтак не є очевидно не прийнятними за пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.
Статтею 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
Аналіз положень статей 290, 308 ГПК України дає підстави для висновку, що особа, яка подає касаційну скаргу має конкретно визначено, повно та однозначно вказати як   судові рішення, що оскаржуються так і вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. Тобто касаційна скарга   має містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються з датою прийняття, а й інформацію про те в якій саме частині судові рішення оскаржуються, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.
Від предмету оскарження судових рішень, меж (повністю, частково) та вимог їх оскарження залежить як розмір сплати судового збору, адже так визначається об`єкт сплати судового збору так і межі перегляду справи та повноваження суду касаційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Згідно з частиною першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру було встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021» (на момент подання позову) прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року визначений у розмірі 2   270, 00 грн.
В прохальній частині касаційної скарги скаржник виклав свої вимоги до Суду в такій редакції: 
« 3. Рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 скасувати в частині стягнення з ТОВ «Ічня Екопродукт» 481  950, 00 грн штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 650  250, 00 грн збитків у вигляді витрат на придбання аналогічного товару в іншого постачальника, в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення збитків в сумі 1  464  827, 00 грн понесених внаслідок вимушеного поповнення електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ.
4. Прийняти нову постанову, якою зустрічний позов задовольнити ТОВ «Манада» до ТОВ «Ічня Екопродукт» задовольнити повністю та стягнути з ТОВ «Ічня Екопродукт» на користь ТОВ «Манад» 859  950,  00  грн штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 1  160  252,74 грн збитків у вигляді понесених витрат на придбання аналогічного товару в іншого постачальника, 1  160  252, 74 грн, 1  464  827,  00 грн збитків у вигляді додаткових витрат понесених ТОВ «Манад» внаслідок вимушеного поповнення свого електронного рахунку в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту.
5. В іншій частині  рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2022 по справі №911/682/21 залишити без змін».
Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 9  155 029, 74 грн штрафних санкцій та збитків, у тому числі 859 950, 00 грн неустойки у вигляді штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 3  780 000, 00 грн неустойки у вигляді штрафу за прострочення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, 1  464 827, 00 грн збитків у вигляді додаткових витрат, понесених ТОВ «Манад» внаслідок вимушеного поповнення свого електронного рахунку в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту, 1  890  000, 00 грн збитків у вигляді втраченої вигоди, 1 160 252, 74 грн збитків у вигляді додаткових витрат внаслідок заміщення недопоставленого товару аналогічним товаром.
Оскаржуваним рішенням Господарського суду Київської області від 11.08.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 у справі №911/682/21, зустрічні позовні вимоги задовольнити частково. Стягнуто з ТОВ «Ічня Екопродукт» на користь ТОВ «Манад» 481  950, 00  грн штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 3  780 000, 00 грн штрафу за прострочення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, 1  890  000, 00 грн втраченої вигоди, 650  250, 00 грн збитків у вигляді додаткових витрат понесених внаслідок заміщення непоставленого товару аналогічним товаром, 102  033, 00 грн судового збору. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що розрахунок судового збору, що належить до сплати за подання касаційної скарги залежить від вимог скаржника і меж оскарження судових рішень, зокрема скаржник просить скасувати судові рішення, як в частині задоволених вимог (481 950, 00 грн штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 650 250, 00 грн збитків у вигляді витрат на придбання аналогічного товару в іншого постачальника) так і в частині не задоволеної вимоги (про стягнення збитків в сумі 1 464 827, 00 грн понесених внаслідок вимушеного поповнення електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ) та просить ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю (стягнути 859  950,  00  грн штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 1  160  252,74  грн збитків у вигляді понесених витрат на придбання аналогічного товару в іншого постачальника, 1  464  827,  00 грн збитків у вигляді додаткових витрат понесених ТОВ «Манад» внаслідок вимушеного поповнення свого електронного рахунку в СЕА ПДВ для збільшення реєстраційного ліміту), а тому скаржник при поданні цієї касаційної скарги мав сплатити судовий збір у сумі 104  550, 89  грн (859  950 грн + 1  464  827, 00 грн + 1  160  252,  74 х 1,5% - вимога майнового характеру за позовом х 200%).
На підтвердження доказів сплати судового збору скаржником додано до касаційної скарги платіжна інструкція №3934 від 20.03.2023, з якої вбачається, що судовий збір сплачено в сумі 77  910, 81 грн, тобто в меншому ніж належить до сплати розмірі, якщо виходити з прохальної частини касаційної скарги де скаржник просить суд рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №911/682/21 скасувати в частині стягнення з ТОВ «Ічня Екопродукт» 481 950, 00 грн штрафу за прострочення поставки кукурудзи, 650 250, 00 грн збитків у вигляді витрат на придбання аналогічного товару в іншого постачальника, в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення 1 464 827, 00 грн збитків понесених внаслідок вимушеного поповнення електронного рахунку для збільшення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ та прийняти нову постанову, якою зустрічний позов задовольнити повністю.
Виходячи з вимог викладених в прохальній частині касаційної скарги та меж касаційного оскарження Верховний Суд зазначає, що з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати докази доплати судового збору у розмірі 26 640, 08 грн, який має бути перерахований за актуальними реквізитами щодо сплати судового збору за подачу касаційної скарги до Верховного Суду на час вчинення такої дії, якщо скаржник оскаржує рішення судів попередніх інстанцій в межах вимог викладених в прохальній частині касаційної скарги.
Виходячи з вищевикладеного, ураховуючи аналіз положень статей 290, 308 ГПК України, беручи до уваги висновок суду, що особа, яка подає касаційну скаргу має конкретно визначено, повно та однозначно вказати як   судові рішення, що оскаржуються так і вимоги особи, яка подає касаційну скаргу скаржник саме з огляду на предмет позову, позовних вимог, підстав позову, меж перегляду оскаржуваних судових рішень   у касаційній інстанцій конкретно, повно та однозначно вказати як   судові рішення, що оскаржуються так і вимоги особи, яка подає касаційну скаргу,   вказати, які судові рішення оскаржуються, в якій саме частині судові рішення оскаржуються, та які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху   зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на викладене, касаційна скарга ТОВ «Манад»  підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначеного вище недоліку/недоліків шляхом надання документа на підтвердження доплати судового збору в розмірі 26 640, 08 грн, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до Державного бюджету України судового збору за розгляд справ Верховним Судом за актуальними реквізитами щодо сплати судового збору до Верховного Суду, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, в якій саме частині судові рішення оскаржуються, та які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.
Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що не усунення названого недоліку/недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги скаржнику, виходячи з вищенаведеного.
Керуючись статтями 123, 174, 234, 235, 290, 292 ГПК України, статтею 4 Закону України «Про   судовий збір», Верховний Суд, -
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» на рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 у справі №911/682/21 - залишити без руху.
2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Манад» строк для усунення недоліку касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему «Електронний суд» або поштою за адресою: м.   Київ, вул.   О.   Копиленка, 6.
3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Манад», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                                   Т. Малашенкова