УХВАЛА

11 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/7662/17 
Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Случ О. В.
перевіривши матеріали касаційної скарги Київської міської ради
на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 (суддя Пукшин Л. Г.) 
і постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 (головуючий суддя Михальська Ю. Б., судді Тищенко А. І., Скрипка І. М.) 
у справі № 910/7662/17
за позовом першого заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі 1) Кабінету Міністрів України, 2) Міністерства оборони України і 3) Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України    
до 1) Київської міської ради і 2) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - 1) Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради і 2) Державне підприємство "Управління капітального будівництва та інвестицій",       
про визнання недійсною реєстрації права комунальної власності, визнання права власності та права користування земельною ділянкою,      
ВСТАНОВИВ:
14.04.2023 скаржник надіслав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у справі №   910/7662/17. 
Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 24.04.2023 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ   О.   В. - головуючий (доповідач), Мачульський Г. М., Могил С. К.
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статті  290 Господарського процесуального кодексу, Суд встановив, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке. 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".
Згідно зі статтею 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий бір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну немайнову вимогу.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 установлено в розмірі 1 600 грн (позов було подано у 2017 році).
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання касаційної скарги)  ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 
11.11.2020 рішенням Господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023, позовні вимоги задоволено повністю. 
Як убачається з касаційної скарги, скаржник оскаржує рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у справі №   910/7662/17 повністю.
Предметом позову у цій справі є визнання 1) визнання недійсною реєстрації права комунальної власності, 2) визнання права власності і 3) визнання права користування земельною ділянкою.  
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності у розумінні змісту зазначеної статті є майновою вимогою. Тому судовий збір у цій справі, в частині визнання права власності, сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, майнові вимоги вираховуються виходячи з вартості спірного майна. 
Матеріали касаційної скарги не містять доказів щодо вартості спірного нерухомого майна, а рішення судів попередніх інстанцій також не містять відомостей про вартість спірного нерухомого майна. Матеріали справи №   910/7662/17 у Касаційному господарському суді відсутні. Тому у суду відсутня можливість встановити вартість спірного майна.
Скаржник до матеріалів касаційної скарги додав копію платіжного доручення про сплату судового збору від 17.03.2023 № 243 у розмірі 6 400 грн.
Таким чином скаржнику необхідно надати Суду документи на підтвердження реальної вартості спірного майна і доплатити судовий збір, виходячи з цієї вартості, розрахованої за формулою: ((вартість спірного майна * 1,5   %) + (1 762 + 1   762)) * 200 %, у разі такої необхідності. 
Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Враховуючи викладене, касаційну скаргу Київської міської ради необхідно залишити без руху із наданням скаржникові строку на надання доказів вартості спірного майна та надання доказів про сплату (доплату) судового збору (у разі такої необхідності), який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у справі № 910/7662/17 залишити без руху.
2. Надати Київській міській раді строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали, касаційна скарга буде повернута скаржникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                      О. В. Случ