УХВАЛА

12 травня 2023 року 
м. Київ
cправа №  907/1019/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця  О.М. - головуючого, Губенко Н.  М., Вронської Г.  О.,
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду Закарпатської області
у складі судді Ремецькі О.  Ф.
від 19.12.2022
та на постанову Західного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Бонк Т.  Б., Бойко С.  М., Якімець Г.  Г.
від 28.03.2023
за позовом:  ОСОБА_1 
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю                  «ПЛОДООВОЧ - УЖ» 
до відповідача 2: ОСОБА_2 
до відповідача 3: ОСОБА_3 
до відповідача 4: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАТУЖ»
за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) ОСОБА_4 ; 2) ОСОБА_5 ;                 3) ОСОБА_6 ; 4) ОСОБА_7 ; 5) ОСОБА_8 ; 6) ОСОБА_8 ; 7) ОСОБА_9 ,
за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Ужгородської міської ради; 2) Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя Аліса Віталіївна, 
про визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації змін до установчих документів, визначення частки у статутному капіталі,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 24.04.2023 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №  907/1019/21.
Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі   Верховного Суду визначено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.05.2023.
Дослідивши матеріали касаційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до частини 2 статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. 
Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (справа «Мушта проти України» (MUSHTA v. UKRAINE, заява №  8863/06, ЄСПЛ, від 18.11.2010, § 37).
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках. 
Аналогічні положення закріплено і в частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України, за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
За змістом частини 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини 1 статті 287 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України. 
Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2022, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023, відмовлено в задоволенні заяви                       ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №  907/1019/21.
Разом з тим вказана ухвала суду першої інстанції не входить до переліку ухвал визначеного приписами пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі №  753/22860/17 дійшла правового висновку, що неможливим є касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін, ухвали апеляційного суду, згідно з якою він відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, а також постанови апеляційного суду, згідно з якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні відповідної заяви.
Зокрема у пункту 17 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неможливим є як касаційне оскарження ухвали про відмову у забезпеченні позову, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін. Це обмеження права на оскарження не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.
У постанові від 18.05.2021 у справі №  914/1570/20 Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання щодо відступу від правової позиції, наведеної у пункту 17 постанови від 15.09.2020 у справі №  753/22860/17, дійшла висновку про відсутність підстав для такого відступу (пункти 7.3, 7.4 постанови від 18.05.2021).
За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23.10.1996; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19.12.1997).
Таким чином законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у пункті 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №  907/1019/21, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, керуючись статтями 234, 235, 255, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №  907/1019/21.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції. 
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. Баранець

Судді                                                                                                    Н.  Губенко

                                                                                                    Г. Вронська