ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  916/3164/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В. А. - головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г.,
здійснивши розгляд у порядку письмового провадження касаційної скарги Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю
на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 (судді: Аленін О. Ю. - головуючий, Таран С. В., Філінюк І. Г.) про відмову у відкритті апеляційного провадження
за позовом Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ"
про розірвання договору та стягнення 141 860,00 грн
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ"
до Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю
про стягнення 1 286 661,12 грн,
ВСТАНОВИВ:
1. Історія справи
1.1. 20.12.2016 Підприємство "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі Підприємство "ТОМАТЕКС", Позивач) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ" (далі - ТОВ "ПАРИТЕТ", Відповідач) про розірвання договору від 19.01.2016 № 19/01-А/16-AL та стягнення 124900,00 грн.
17.01.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ" також звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічною позовною заявою до Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення на підставі договору від 19.01.2016 № 19/01-А/16-AL 1 044 970,50 грн основного боргу, 67 166,24 грн інфляційних втрат, 16919,93 грн 3% річних та 157   604,45 грн пені.
1.2. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.10.2022 залишено без розгляду первісний позов Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ" про розірвання договору та стягнення 141 860,00 грн.
1.3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.10.2022 у справі №916/3164/16 задоволено повністю зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ" до Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 1 286 661,12 грн. Стягнуто з Позивача на користь Відповідача 1 044 970,50 грн основної заборгованості, 80 519,26 грн трьох відсотків річних, 350 065,12 грн інфляційних втрат, 157 173,82 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.
1.4. У подальшому до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2022. Також скаржником було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення.
1.5. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 апеляційну скаргу Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2022 у справі № 916/3164/16 залишено без руху та визначено скаржнику усунути встановлені судом недоліки, а саме вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
1.6. Згідно з рекомендованим повідомленням від 01.03.2023 зазначена ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 про залишення апеляційної скарги без руху не була вручена апелянту відділенням поштового зв`язку, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.
1.7. Разом з тим, до суду апеляційної інстанції надійшла заява Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій скаржник зазначав, що строк на її подачу пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
Наведена заява була обґрунтована, зокрема, тим, що проходження директором Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю служби в Збройних силах України, оборона території України від агресивних дій з боку російської федерації та участь представника вказаного підприємства адвоката Якових Є. В. у проведенні спільних заходів щодо запобігання, виявлення і припинення порушень правового режиму воєнного стану, надання гуманітарної допомоги створили перешкоду для постійного відслідковування на веб-порталі Судова влада України стану розгляду справи та на Єдиному державному реєстрі судових рішень можливих ухвал суду і позбавили можливості своєчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду в межах строку, встановленого законом. До того ж, працівники Позивача з 24.03.2022 знаходяться у відпустці без збереження заробітної плати на період дії військового стану.
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2022 у справі №916/3164/16.
2.2. Зазначене судове рішення обґрунтовані тим, що апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження, а наведені обставини для його поновлення не є обґрунтованими, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.
До таких висновків апеляційний суд дійшов у зв`язку з тим, що оскаржуване рішення було прийнято судом першої інстанції 12.10.2022, повний текст складено та підписано 24.10.2022. Отже, з урахуванням дати складання повного тексту, останнім днем строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2022 є 14.11.2022. Однак, апеляційна скарга Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на зазначене рішення була подана до суду апеляційної інстанції 01.02.2023.
При цьому оскаржуване рішення було надіслано судом першої інстанції на адресу Позивача, однак повернуте відділенням поштового зв`язку з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю є: м. Одеса, просп. Олександрівський, 5. Указана адреса також зазначена у заявах по суті справи та апеляційній скарзі підприємства. Однак, відомостей про те, що скаржник повідомляв суд першої інстанції про зміну адреси місцезнаходження матеріали справи не містять.
Крім того, відповідно до даних комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду Підприємство "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю має зареєстрований Електронний кабінет в системі ЄСІТС. Згідно з відомостями зазначеної комп`ютерної програми документ в електронному вигляді - рішення від 12.10.2022 у справі №916/3164/16 було надіслано одержувачу - Підприємству "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю в його електронний кабінет, а саме документ доставлено 25.10.2022 о 20:43. Отже, місцевий суд дотримався вимог Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення скаржника про ухвалення оскаржуваного рішення, і останній був обізнаний з його прийняттям. До того ж, судом першої інстанції доставлялися в електронний кабінет скаржника й інші судові рішення, прийняті в межах справи №916/3164/16. Викладене свідчить, що місцевим судом з дотриманням вимог чинного процесуального законодавства вживались належні заходи щодо повідомлення Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про розгляд справи, і підприємство було обізнано про стан її розгляду.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначив, що воєнний стан введений 24.02.2022 і на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 12.10.2022 тривав майже 8 місяців, а відтак, дистанційна робота юридичної особи має забезпечувати її функціонування та дотримання, зокрема, норм процесуального законодавства, у тому числі, враховуючи, що правосуддя в умовах воєнного стану здійснюється безперервно.
Апеляційним судом також враховано, що органом управління Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори. У разі неможливості виконання керівником підприємства Китрар Є. І. своїх повноважень, зокрема через перебування на службі у Збройних Силах України, загальні збори підприємства, з метою забезпечення його функціонування та дотримання, у тому числі, норм процесуального законодавства, не були позбавлені можливості покласти виконання обов`язків керівника на іншу особу, для належного представництва права та інтересів підприємства в суді.
При цьому відповідно до наданих скаржником доказів, зокрема, відомостей про нарахування заробітної плати, податкова звітність у липні та листопаді 2022 року подавалась до контролюючого органу за підписом директора Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю Китрар Є. І. Наведене свідчить про те, що директор скаржника продовжує виконувати свої обов`язки керівника підприємства, зокрема має можливість підписувати документи від його імені. Отже, у цьому разі має місце суперечлива поведінка з боку апелянта, оскільки в одному випадку керівник підприємства виконує покладені на нього обов`язки та подає до контролюючого органу податкову звітність, а в іншому - посилається на необізнаність з ходом порушеної за позовом підприємства справи та неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою з огляду на участю у бойових діях.
До того ж, з огляду на статті 227, 229 Господарського процесуального кодексу України скаржник з метою зупинення провадження у справі не був позбавлений можливості повідомити суд першої інстанції про те, що керівник Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю приймає участь у бойових діях. Однак, заявник про такі обставини суд першої інстанції не повідомляв.
Крім того, участь представника апелянта - адвоката Якових Є. В. з початку введення воєнного стану на території України за власною ініціативою у проведенні спільних заходів співробітників поліції та громадських формувань щодо запобігання, виявлення і припинення порушень правового режиму воєнного стану, участь у волонтерській діяльності, тощо свідчить про його свідому та добросовісну поведінку, як громадянина України, проте, не звільняє від виконання ним своїх професійних обов`язків, як адвоката та представника юридичної особи, зокрема, враховуючи пріоритет інтересів довірителя і необхідність інформування довірителя про хід ведення дорученої йому справи. При цьому підприємство не обмежено у кількості представників, що можуть здійснювати представництво його інтересів в суді, а тому у разі неможливості здійснення представництва особисто (самопредставництво) та адвокатом Якових Є. В. скаржник не був позбавлений можливості доручити таке представництво іншому представнику (адвокату).
3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг
3.1. У касаційній скарзі Підприємство "ТОМАТЕКС" просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та передати справу № 916/3164/16 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції іншому складу суду.
3.2. Зазначена скарга мотивована тим, що посадові особи Підприємства "ТОМАТЕКС" не могли отримати ухвалу місцевого суду про поновлення провадження у цій справі після проведення судової експертизи, інші ухвали про призначені судові засідання за допомогою поштового зв`язку або через Електронний кабінет в системі ЄСІТС, брати участь у судових засіданнях, оскільки директор Позивача, починаючи з 26.02.2022 та наразі, продовжує проходити службу в Збройних Силах України, а працівники вказаного підприємства з 24.03.2022 знаходяться у відпустці без збереження заробітної плати на період дії військового стану.
3.3. З огляду на викладене подання клопотання до місцевого суду про зупинення провадження у справі було недоречним, оскільки станом на 26.02.2022, коли директор заявника вступив до Збройних Сил України, провадження у справ №916/3164/16 вже було зупинено у зв`язку з проведенням судової експертизи, а про подальше його поновлення директор підприємства не знав. До того ж, враховуючи, що Підприємство "ТОМАТЕКС" фактично призупинило свою діяльність на період дії воєнного стану, питання щодо покладення обов`язків його директора на іншу особу не вирішувалося у зв`язку з тим, що директор постійно знаходився в зоні бойових дій.
3.4. Скаржник також звертає увагу, що всю податкову звітність Підприємства "ТОМАТЕКС", зокрема відомості про нарахування заробітної плати за другий та третій квартали 2022 року було подано не особисто директором підприємства, а уповноваженою за відповідним договором особою з використанням електронного цифрового підпису Китрар Є. І.
3.5. При цьому представник скаржника - адвокат Якових Є. В. не знав ані про поновлення провадження у цій справі, ані про призначені судові засідання, ані про ухвалення судового рішення, оскільки суд першої інстанції не здійснив жодного з можливих способів повідомлення його, як представника підприємства.
3.6. Перебування директора Підприємства "ТОМАТЕКС" з початку введення воєнного стану на території України в Збройних Силах України, прийняття представником заявника - адвокатом Якових Є. В. участі у волонтерській діяльності та у проведенні спільних заходів співробітників поліції і громадських формувань щодо запобігання, виявлення та припинення порушень правового режиму воєнного стану, на думку скаржника, є тими самими поважними причинами для поновлення процесуальних строків.
3.7. Разом з тим, Позивач зазначає, що останнім днем строку на подання апеляційної скарги на рішення місцевого суду від 12.10.2022, враховуючи його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 27.10.2022, було 28.11.2022. Водночас, про ухвалення вказаного рішення Підприємство "ТОМАТЕКС" дізналося лише при ознайомленні з матеріалами справи 12.01.2023, тобто апеляційна скарга на відповідне рішення була подана у передбачений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України двадцятиденний строк з дня отримання зазначеного рішення.
3.8. Таким чином, скаржник вважає, що пропущення строку на звернення до суду з поважних причин за умови відсутності ознак недбалого ставлення Підприємства "ТОМАТЕКС" до реалізації права на справедливий судовий розгляд не може бути перешкодою для надання судового захисту порушеного права.
3.9. З огляду на викладене, на думку Позивача, судом апеляційної інстанції не було враховано правові позиції Верховного Суду про застосування норм статей 17, 55, 124, 129 Конституції України, статей 6, 17, 119, 256 Господарського процесуального кодексу України, викладених в постановах від 09.03.2023 у справі № 380/24116/21, від 26.01.2023 у справі № 600/4172/21-а, від 24.01.2023 у справі № 420/10977/21, від 08.12.2022 у справі №560/7672/21, від 06.10.2022 у справі № 420/10775/21, від 27.01.2023 у справі №580/2129/22, від 16.11.2022 у справі № 752/24301/19 від 14.07.2022 у справі №285/2686/20-ц, від 03.11.2021 у справі № 2-3552/10, від 19.01.2022 у справі №752/19105/21, від 25.02.2021 у справі № 679/219/20, від 29.09.2022 у справі №500/1912/22, від 12.09.2022 у справі № 120/16601/21-а.
3.10. У відзиві на касаційну скаргу Відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
4. Позиція Верховного Суду
4.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі, додаткових поясненнях та відзиві на неї доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування апеляційним судом норм процесуального права, Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
4.2. Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
4.3. Отже, держава гарантує право на апеляційний перегляд справи, який здійснюється після її розгляду в суді першої інстанції, а касаційне оскарження допускається у визначених законом випадках.
4.4. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
4.5. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
4.6. Згідно зі статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
4.7. Частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
4.8. У розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
4.9. Як визначено статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.
4.10. Виходячи зі змісту частин другої та третьої статті 256 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При цьому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі № 926/1037-б/15, від 16.04.2021 у справі №904/3258/14).
4.11. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.
4.12. У пункті 41. рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".
4.13. Як вбачається з матеріалів справи, рішення місцевого господарського суду було ухвалено 12.10.2022, а його повний текст складено та підписано 24.10.2022.
Отже, з урахуванням дати складання повного тексту, останнім днем строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2022 є 14.11.2022.
Однак, апеляційна скарга Підприємства "ТОМАТЕКС" на зазначене рішення була подана до суду апеляційної інстанції 01.02.2023.
У зв`язку з наведеним заявником разом з апеляційною скаргою було подано клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
4.14. За результатами дослідження доводів, викладених у вказаному клопотанні, Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 23.02.2023 залишив без руху апеляційну скаргу Позивач та визначив скаржнику усунути встановлені судом недоліки, а саме вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження наведеного рішення протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
4.15. У подальшому до суду апеляційної інстанції надійшла заява Підприємства "ТОМАТЕКС" про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій Позивач зазначав, що строк на її подачу пропущений з поважних причин та підлягає поновленню у зв`язку з введенням на території України воєнного стану. Так, на думку заявника, проходження директором Підприємства "ТОМАТЕКС" служби в Збройних силах України, оборона території України від агресивних дій з боку російської федерації та участь представника вказаного підприємства адвоката Якових Є. В. у проведенні спільних заходів щодо запобігання, виявлення і припинення порушень правового режиму воєнного стану, надання гуманітарної допомоги створили перешкоду для постійного відслідковування на веб-порталі Судова влада України стану розгляду справи та на Єдиному державному реєстрі судових рішень можливих ухвал суду і позбавили можливості своєчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду в межах строку, встановленого законом. До того ж, працівники Позивача з 24.03.2022 знаходяться у відпустці без збереження заробітної плати на період дії військового стану.
4.16. Однак, оскаржуваною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 визнано неповажними наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Підприємства "ТОМАТЕКС" на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2022 у справі № 916/3164/16, оскільки можливість вчасного подання вказаної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.
4.17. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.
4.18. Згідно з частинами п`ятою - сьомої статті 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
4.19. Водночас, відповідно до частин першої, п`ятої та сьомої статті 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі - ЄСІТС). Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
4.20. З 05.10.2021 офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.
4.21. Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.
4.22. Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено два способи надсилання судового рішення: шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.
Подібний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 906/184/21, від 02.11.2022 у справі № 910/14088/21, від 29.11.2022 у справі № 916/1716/20.
4.23. Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення було надіслано судом першої інстанції на адресу Позивача, однак повернуте відділенням поштового зв`язку з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.
Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження Підприємства "ТОМАТЕКС" є: м. Одеса, просп. Олександрівський, 5. Указана адреса також зазначена у заявах по суті справи та апеляційній скарзі підприємства.
Однак, відомостей про те, що скаржник повідомляв суд першої інстанції про зміну адреси місцезнаходження матеріали справи не містять.
4.24. Водночас, як встановлено апеляційним судом, згідно з даними комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду Позивач має зареєстрований Електронний кабінет в системі ЄСІТС.
Відповідно до відомостей зазначеної комп`ютерної програми документ в електронному вигляді - рішення від 12.10.2022 у справі № 916/3164/16 було надіслано одержувачу - Підприємству "ТОМАТЕКС" в його електронний кабінет, а саме документ доставлено 25.10.2022 о 20:43.
До того ж, судом першої інстанції доставлялися в електронний кабінет скаржника й інші судові рішення, прийняті в межах справи № 916/3164/16.
4.25. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що місцевий господарський суд дотримався вимог Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення скаржника про ухвалення оскаржуваного рішення, і останній був обізнаний з його прийняттям.
4.26. Що стосується посилання заявника на введення на території України воєнного стану та перебування директора Підприємства "ТОМАТЕКС" з початку його введення в Збройних Силах України, що на думку Позивача, свідчить про існування об`єктивних обставин неможливості вчасного подання апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне.
4.27. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
4.28. Частинами першою та четвертою статті 26 вказаного Закону встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.
4.29. У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").
4.30. У пункті 47. постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 сформульовано такий висновок: "Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку".
4.31. У цьому випадку необхідно з`ясувати, в який саме строк позивач міг звернутися до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції та якими доказами підтверджується неможливість звернення до суду раніше, оскільки право на поновлення строку у зв`язку із запровадженим воєнним станом не може визнаватися безумовним і залежати тільки від факту його запровадження. Вирішення питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження має вирішуватися з урахуванням конкретних обставин справи (такий висновок викладено в пункті 34. постанови Верховного Суду від 28.10.2022 у справі № 904/3910/21).
4.32. Апеляційним судом встановлено, що відповідно до наданих скаржником відомостей про нарахування заробітної плати, податкова звітність у липні та листопаді 2022 року подавалась до контролюючого органу за підписом директора Підприємства "ТОМАТЕКС" Китрар Є. І., тобто останній продовжував виконувати свої обов`язки після введення воєнного стану, як керівника підприємства.
4.33. При цьому згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю є Компанія "МЕРІДІУМ ЕДЖЕНСІС ІНК", а органом управління Позивача є загальні збори.
4.34. Отже, як правомірно зазначив суд апеляційної інстанції, навіть у разі неможливості виконання керівником підприємства Китрар Є. І. своїх повноважень, зокрема через перебування на службі у Збройних Силах України, загальні збори підприємства, з метою забезпечення його функціонування та дотримання, у тому числі, норм процесуального законодавства, не були позбавлені можливості покласти виконання обов`язків керівника на іншу особу, для належного представництва інтересів підприємства в суді.
4.35. Так само є необґрунтованими посилання заявника в якості обґрунтування неможливості вчасного подання апеляційної скарги на те, що працівники Підприємства "ТОМАТЕКС" з 24.03.2022 знаходяться у відпустці без збереження заробітної плати на період дії військового стану, оскільки зазначений стан було введено 24.02.2022 і на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 12.10.2022 він тривав майже 8 місяців. При цьому режим роботи юридичної особи, (у тому числі дистанційна його форма), має забезпечувати функціонування такої особи і дотримання нею, зокрема, норм процесуального законодавства, враховуючи, що правосуддя в умовах воєнного стану здійснюється безперервно.
4.36. З огляду на викладене апеляційний суд дійшов обґрунтованих висновків про те, що зазначені обставини не доводять неможливості вчасного подання апеляційної скарги, оскільки мають суб`єктивний характер, чим спростовуються відповідні доводи касаційної скарги.
4.37. Крім того, судом апеляційної інстанції враховано, що представництво інтересів Позивача в судах попередніх інстанцій здійснював адвокат Якових Є. В., який і наразі продовжує представляти інтереси Підприємства "ТОМАТЕКС".
4.38. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
4.39. За змістом статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.
4.40. Згідно з частиною першою статті 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: 1) дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; 2) на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; 3) невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; 4) підвищувати свій професійний рівень; 5) виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; 6) виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.
4.41. Відповідно до статті 8 Правила адвокатської етики, затверджених Установчим З`їздом адвокатів України 17.11.2012, у межах дотримання принципу законності адвокат зобов`язаний у своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнтів перед своїми власними інтересами, інтересами колег, партнерів, співробітників, законних представників клієнтів або їх опікунів, піклувальників та інших осіб, а також перед будь-якими іншими міркуваннями.
4.42. Отже, апеляційним судом цілком правомірно відхилено посилання заявника на участь його представника - адвоката Якових Є. В. у волонтерській діяльності та у проведенні спільних заходів співробітників поліції і громадських формувань з метою запобігання, виявлення та припинення порушень правового режиму воєнного стану, оскільки така участь представника апелянта з початку введення воєнного стану на території України за власною ініціативою свідчить про його свідому та добросовісну поведінку, як громадянина України, проте, не звільняє від виконання ним своїх професійних обов`язків, як адвоката та представника юридичної особи, зокрема, враховуючи пріоритет інтересів довірителя та необхідність його інформування про хід ведення дорученої адвокату справи.
До того ж, Підприємство "ТОМАТЕКС" не було обмежено у кількості представників, що можуть здійснювати представництво його інтересів в суді, а тому у разі неможливості здійснення представництва особисто (самопредставництво) чи адвокатом Якових Є. В., скаржник не був позбавлений можливості доручити таке представництво іншому представнику.
4.43. Водночас, доводи скаржника про те, що суд апеляційної інстанції, відмовивши у відкритті апеляційного провадження, позбавив його доступу до правосуддя відхиляються Судом з огляду на наступне.
4.44. Як зазначалося вище, стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
4.45. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).
Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності.
Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.
4.46. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.
4.47. У рішеннях ЄСПЛ від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.
4.48. При цьому Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (рішення ЄСПЛ у справах "Ейрі проти Ірландії" та "Ґарсія Манібардо проти Іспанії").
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі "Ґарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (див., наприклад, Monnel and Morris v. the United Kingdom, рішення від 02.03.1987, а також Helmers v. Sweden, рішення від 29.10.1996).
4.49. ЄСПЛ в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.
4.50. При цьому дотримання судами права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду ЄСПЛ у справах проти України. Зокрема, ЄСПЛ наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення у справі "Шульга проти України"). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення у справі "Смірнова проти України", у справі "Красношапка проти України").
4.51. Водночас, згідно з частиною четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
4.52. Суд звертає увагу, що Позивач, ініціюючи позовне провадження та будучи достеменно обізнаним про перебування у провадження Господарського суду Одеської області даної справи, повинен був добросовісно користуватись власними процесуальними правами та вживати належних заходів для того, що б дізнатись про хід розгляд справи, порушеної саме за позовом підприємства, однак цього не робив та внаслідок власної недбалої поведінки пропустив строк на апеляційне оскарження більше, ніж на два місяці.
4.53. Посилання ж заявника на те, що подання клопотання про зупинення провадження у справі не було доречним, оскільки воно вже було зупинено, колегія суддів оцінює критично, враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо належного, в розумінні чинного процесуального законодавства, повідомлення місцевим судом скаржника та його представника про вчинення всіх процесуальних дій в межах цієї справи.
Додатково колегія суддів звертає увагу, що за змістом пункту 3 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Однак, у даному випадку, як зазначає скаржник, службу у Збройних Сила України проходить його директор, який не має статусу ані сторони, ані третьої особи у цій справі.
4.54. Таким чином, невиконання скаржником вимог процесуального законодавства, зокрема недоведеність Підприємством "ТОМАТЕКС" поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку, наділяє суд апеляційної інстанції правом відмовити у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 261 Господарського процесуального кодексу України.
4.55. Так, вказаною нормою передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
4.56. Доводи та міркування, наведені у касаційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
4.57. За наведених обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 4 частини першої статті 261 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Позивач не довів існування поважних причин, що зумовили пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та об`єктивно свідчили би про неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою.
4.58. Враховуючи викладене, Суд не вбачає порушення господарським судом апеляційної інстанції положень статей 119, 261 Господарського процесуального кодексу України та дійшов висновку, що доводи скаржника не отримали підтвердження після відкриття касаційного провадження, у зв`язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню.
5. Висновки Верховного Суду
5.1. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
5.2. Відповідно до частини третьої статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
5.3. Згідно з нормами пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
5.4. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
5.5. З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки оскаржуване судове рішення прийняте з дотриманням норм процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.
6. Розподіл судових витрат
6.1. Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення.
2. Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 у справі № 916/3164/16 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Підприємства "ТОМАТЕКС" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2022 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Зуєв

Судді                                                                                                    І. Берднік

                                                                                                    В. Суховий