УХВАЛА

24 квітня 2023 року 
м. Київ
cправа №  916/3902/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:
Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий - Таран С.В., судді - Богатир К.В., Поліщук Л.В.)
від 08.03.2023

у справі за позовом  ОСОБА_1 
до Приватного підприємства "Ніка-2"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1)  ОСОБА_2 ;
2)  ОСОБА_3 
про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників,

ВСТАНОВИВ:

1.          У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства "Ніка-2" (далі - Підприємство) про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Підприємства, оформленого протоколом №2 загальних зборів засновників від 11.05.2021.

2.          Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача, оскільки його не було повідомлено про скликання загальних зборів учасників Підприємства та прийнято рішення про виключення зі складу засновників за відсутності правових підстав.

3.          Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.11.2022 позов задоволено повністю.  

4.          Судове рішення мотивоване порушенням прав ОСОБА_1 у зв`язку із неналежним його повідомленням про проведення 11.05.2021 загальних зборів Підприємства, на яких було безпідставно вирішено питання про виключення позивача зі складу учасників цього Підприємства, за відсутності доказів, які б підтверджували систематичне невиконання останнім обов`язків учасника Підприємства або перешкоджання його діяльності.

5.          08.03.2023 Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував, у задоволенні позову відмовив.

6.          Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги спрямовані на відновлення становища, що існувало до порушення його прав, а саме: позивач прагне поновити себе у складі учасників Підприємства, який існував до 11.05.2021, тобто до прийняття оспорюваного рішення загальних зборів відповідача, оформленого протоколом №2 від 11.05.2021; у цій справі фактично існує спір між сторонами щодо сформованості статутного капіталу Підприємства, його розміру та розміру часток його учасників. 
Врахувавши правові позиції, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 29.06.2021 у справі № 916/2813/18, Верховного Суду від 03.12.2020 у справі №5017/1221/2012, від 18.05.2022 у справі № 914/1191/20, дійшов висновку, що позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів у цій справі не відповідає належним та ефективним способам захисту, оскільки судове рішення, що набрало законної сили, про задоволення такої вимоги не є підставою для внесення відповідних змін щодо розміру статутного капіталу та/або розміру часток у статутному капіталі та/або складу учасників підприємства відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у зв`язку з чим не призведе до поновлення прав ОСОБА_1 , що є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові.
Натомість суд зазначив, що належним способом захисту у такому спорі з урахуванням підпункту "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" виступає вимога про визначення розміру статутного капіталу Підприємства та розмірів часток учасників цього підприємства, що безпідставно залишилось поза увагою місцевого господарського суду.
7.          30.03.2023 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

8.          Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

9.          Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

10.          У касаційній скарзі скаржник визначає підставами касаційного оскарження пункти 1 та 2 частини другої цієї статті.  

11.          В обґрунтування підстави, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 287 ГПК України скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норму статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", оскільки дійшов помилкового висновку щодо обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту. Вважає, що є підстави для відступлення від висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (не взагалі, а конкретно в цій справі). 
Скаржник зазначає, що правова позиція, викладена у цій постанові, щодо застосування зазначеної норми права, стосується випадку, коли позивач заміняє віндикаційний позов або позов про визначення розміру капіталу та розміру часток учасників іншими вимогами (про визнання рішення загальних зборів недійсним, визнання недійсними змін до статуту, скасування реєстраційної дії/реєстраційного запису), задоволення яких не може бути підставою внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо складу учасників та розміру їх часток, але це не означає, що позивач позбавлений права звертатися з відповідними вимогами взагалі.
Спосіб захисту визначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 не є абсолютним та універсальним, а має визначатись з урахуванням обставин конкретної справи.
Конкретно у справі, яка переглядається, зміни в ЄДР на підставі рішення загальних зборів засновників Підприємства, оформленого протоколом №2 від 11.05. 2021 не були внесені, частки та перелік засновників не змінені, зміни до статуту не проведені, рішення не вичерпало свою дію, тому такий спосіб захисту як визнання недійсним рішення є ефективним. На думку позивача обраний спосіб захисту забезпечує відновлення порушеного права, адже позитивне рішення у цій справі не призводить до необхідності внесення змін до ЄДР, що виключає можливість застосування до справи висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 на який послався апеляційний господарський суд.

12.          Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту  2 частини другої статті  287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, при цьому, необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

13.          Водночас належного обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 287 ГПК України щодо неправильного застосування норми статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" скаржник не навів, оскільки, в касаційній скарзі заявник зазначає, що висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 щодо застосування цієї норми права, зроблений у неподібних правовідносинах зі справою, яка переглядається, що виключає наявність випадку, передбаченого цією підставою касаційного оскарження.

14.          Також, відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України в касаційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає скаргу.

15.          При цьому, Верховний Суд зазначає, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні узгоджуватися з визначеними скаржником підставами касаційного оскарження судових рішень.

16.          В прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції  та направити справу на новий розгляд до цього суду. 

17.          У разі, якщо касаційна скарга подається у зв`язку з порушенням норм процесуального права, то підставою касаційного оскарження є пункт 4 частини другої статті 287 цього Кодексу, і касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

18.          Частиною третьою статті 310 ГПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини  другої статті 287 цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або
4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

19.          У касаційній скарзі скаржник не визначає підставу касаційного оскарження з огляду на допущені процесуальні порушення, що є наслідком для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд.

20.          Отже описова частина касаційної скарги містить протиріччя з її прохальною частиною.

21.          З огляду на викладене та враховуючи, що правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, суд зазначає що скаржнику необхідно уточнити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, та/або вимоги касаційної скарги.

22.          Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

23.          Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пунктами 5, 6 частини другої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 916/3902/21 залишити без руху.

2.          Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом: 
-          привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у цій ухвалі;
-          уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання.

3.          Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                            І. Кондратова