УХВАЛА

11 квітня 2023 року 
м. Київ

cправа №  906/232/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Колос І.Б.,
за участю секретаря судового засідання Громака В.О.,

представників учасників справи:
позивача за первісним позовом - фізичної особи-підприємця Манжоли Євгена Валерійовича - не з`яв., 
відповідача-1 за первісним позовом -  фізичної особи-підприємця Пазича Руслана Петровича - не з`яв., 
відповідача-2 за первісним позовом -  Мидловця Юрія Юрійовича - не з`яв.,

розглянувши матеріали заяви фізичної особи-підприємця Манжоли Євгена Валерійовича (далі - ФОП Манжола Є.В.)
про прийняття додаткового рішення щодо врахування витрат на правову допомогу
у справі № 906/232/21
за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Пазича Руслана Петровича 
(далі - ФОП Пазич Р.П.)
на рішення господарського суду Житомирської області від 23.12.2021 та
постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022
за позовом ФОП Манжоли Є.В.
до: ФОП Пазича Р.П.;
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )
про стягнення 980 751,14 грн., та
за зустрічним позовом ФОП Пазича Р.П.
до: ФОП Манжоли Є.В.;
ОСОБА_1 
про визнання недійсним договору від 02.12.2020 № 02/12/20 оренди (найму) автомобіля та застосування двосторонньої реституції,

ВСТАНОВИВ:
Первісний позов подано про стягнення з відповідачів за цим позовом солідарно               293 379,05 грн., з яких 39 102 грн. основного боргу, 19 551 грн. неустойки, 214 083,45 грн. пені, 114,05 грн. - 3 % річних, 20 528,55 грн. втраченої вигоди, витребування з незаконного володіння автомобіля та повернення його власнику.
ФОП Пазичем Р.П. подано зустрічну позовну заяву про визнання договору від 02.12.2020 №02/12/20 оренди (найму) автомобіля недійсним та застосування двосторонньої реституції.
Ухвалами господарського суду Житомирської області від 30.09.2021: залишено без розгляду уточнення позову до позовної заяви за первісним позовом про стягнення боргу та витребування майна з незаконного володіння, заяву позивача за первісним позовом про збільшення або зменшення розміру позовних вимог; прийнято до розгляду заяву позивача за первісним позовом про уточнення позовних вимог; залишено без розгляду вимогу позивача за первісним позовом про витребування та повернення автомобіля; постановлено вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідачів за первісним позовом солідарно 980 751,14 грн., з яких  72 918,30 грн. орендної плати,                       72 918,30 грн. неустойки, 798 455,39 грн. пені, 36 459,15 грн. втраченої вигоди.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 23.12.2021, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022: 
- у задоволенні зустрічного позову відмовлено;
- первісний позов задоволено частково: стягнуто солідарно з ФОП Пазича Р.П. та Мидловця Ю.Ю. на користь ФОП Манжоли Є.В.: 72 918,30 грн. боргу з орендної плати,  50 908,50 грн. неустойки (штрафу), 3 536,78 грн. пені, 35 000 грн. витрат на правничу допомогу, 2 270 грн. витрат зі сплати судового збору;
- у задоволенні позову в частині стягнення  69 381,52 грн. неустойки відмовлено;
- у задоволенні позову в частині стягнення 794 918,61 грн. пені відмовлено;
- у задоволенні позову в частині стягнення 36 459,15 грн. втраченої вигоди відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07.03.2023 касаційну скаргу ФОП Пазича Р.П. залишено без задоволення, а рішення господарського суду Житомирської області від 23.12.2021 та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 зі справи № 906/232/21 - без змін.

У постанові від 07.03.2023 зазначено, що подана ФОП Манжолою Є.В. заява про врахування витрат на правничу (правову) допомогу розглядатиметься Судом з урахуванням статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) на підставі поданих доказів. Суд зауважив, що такі докази подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 20.03.2023 заяву ФОП Манжоли Є.В. про врахування витрат на правничу (правову) допомогу у справі № 906/232/21 залишено без розгляду, оскільки позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду не надано Верховному Суду доказів понесення витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи судом касаційної інстанції.

24.03.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) ФОП Манжолою Є.В. подана заява про прийняття додаткового рішення щодо врахування витрат на правову допомогу при розгляді справи у касаційній інстанції. В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що 02.02.2023 на адресу Касаційного господарського суду було направлено відзив на касаційну скаргу та заяву про врахування витрат на правову (правничу) допомогу, яка отримана судом 06.02.2023. До заяви про врахування витрат на правову (правничу) допомогу долучено докази, а саме: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 06.09.2021 №11/21 (далі - Договір); копію додаткової угоди від 09.09.2021 №1 до Договору, в якій вказана вартість правових послуг; копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 01.02.2023 №02. Скаржник вважає, що долучені до заяви документи про врахування витрат на правову (правничу) допомогу є належними доказами понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Від ФОП Пазича Р.П. відзив, заява або заперечення на відповідну заяву ФОП Манжоли Є.В. не надходили. 

Від ФОП Манжоли Є.В. надійшло клопотання про розгляд заяви ФОП Пазича Р.П. за відсутності позивача та його представника.

Розглянувши заяву ФОП Манжоли Є.В. про прийняття додаткового рішення щодо врахування витрат на правову допомогу, Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке. 

Судом встановлено, що між ФОП Манжолою Є.В. (клієнт) та адвокатом Марченко В.О. (адвокат) укладено Договір та додаткову угоду від 09.09.2021 №1 до Договору.

Відповідно до умов Договору:
клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу (правову, юридичну) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (пункт 1.1); 
адвокат представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів (пункт 2.1.3);
за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатом факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу клієнта адвокат може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією (деталізацією; пункт 6.6).

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 № 922/445/19 викладено такі висновки: "Так, господарські суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на те, що за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частина друга статті 126 ГПК України)."

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Проте заявник не надав до Суду акт про надання юридичної допомоги, обов`язковість якого передбачена у пункті 6.6 Договору і в якому вказуються детальний опис робіт (наданих послуг) та їх вартість.

Інформація, яка міститься у заяві про врахування витрат на правничу (правову) допомогу, не може вважатися тим розрахунком [детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги], подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, що ФОП Манжолою Є.В. протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду не надано Верховному Суду доказів (акт приймання-передачі виконаних робіт) понесення витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи судом касаційної інстанції, тобто ФОП Манжолою Є.В. не дотримано вимог частини восьмої статті 129 ГПК України щодо подання суду доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд касаційної інстанції відмовляє у задоволенні заяви ФОП Манжоли Є.В. про прийняття додаткового рішення щодо врахування витрат на правову допомогу при розгляді справи у касаційній інстанції.

Керуючись статтями 129, 234 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Манжоли Євгена Валерійовича про прийняття додаткового рішення щодо врахування витрат на правову допомогу при розгляді справи у касаційній інстанції у справі                             № 906/232/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                      І. Булгакова

Суддя                                                                                                    І. Колос