УХВАЛА
06 квітня 2023 року 
м. Київ
cправа №  906/1215/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Сенс-Банк"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду 
від 23.02.2023
та на ухвалу Господарського суду Житомирської області
від 06.12.2022
у справі № 906/1215/20
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Альтарес Фінанс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий центр "Темпо"
про банкрутство,- 
ВСТАНОВИВ:
22.03.2023 Акціонерне товариство "Сенс-Банк" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 21.03.2023 № 137/03-23 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 та на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 06.12.2022 у справі № 906/1215/20, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті в якому надійшла касаційна скарга.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Сенс-Банк"  у справі № 906/1215/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Васьковського О. В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 27.03.2023.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у справі № 906/1215/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Сенс-Банк" від 21.03.2023 № 137/03-23  на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 та на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 06.12.2022 слід відмовити, виходячи з наступного.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.12.2022 у справі № 906/1215/20, яка залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023, задоволено клопотання арбітражного керуючого Рабана М.Т. № 2 від 06.10.2022, стягнуто з АТ "Альфа-Банк" основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі 65177, 62 грн. та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Альтарес Фінанс" основну грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі 38660, 38 грн. на користь Рабана М.Т.

Скаржником оскаржується постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 та ухвала Господарського суду Житомирської області від 06.12.2022 у справі № 906/1215/20 за результатами розгляду клопотання арбітражного керуючого Рабана М.Т. № 2 від 06.10.2022 про нарахування і виплату грошової винагороди розпорядника майна, в якому він просив стягнути грошову винагороду розпорядника майна у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий центр "Темпо".
Згідно Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. 
Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, а введено його в дію з 21.10.2019. 
З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. 

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 

Частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції на момент прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови та прийняття судом касаційної інстанції даної ухвали, передбачено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений в ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При цьому, як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.  
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №    21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно вимог касаційної скарги скаржником оскаржується постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 у справі № 906/1215/20 за результатами апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Житомирської області від 06.12.2022 у справі № 906/1215/20, якою розглядалось клопотання арбітражного керуючого арбітражного керуючого Рабана М.Т. про нарахування і виплату грошової винагороди розпорядника майна, в якому він просив стягнути грошову винагороду розпорядника майна, можливість оскарження якої в касаційному порядку не передбачено частиною 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки Акціонерним товариством "Сенс-Банк" подано касаційну скаргу від 21.03.2023 № 137/03-23 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 у справі № 906/1215/20 за результатами апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Житомирської області від 06.12.2022 у справі № 906/1215/20, якою розглядалось клопотання арбітражного Рабана М.Т. про нарахування і виплату грошової винагороди розпорядника майна, в якому він просив стягнути грошову винагороду розпорядника майна у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий центр "Темпо", яка відповідно до ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягає касаційному оскарженню, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження у даній справі за вищевказаною касаційною скаргою на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.
На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -                     

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 906/1215/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Сенс-Банк" від 21.03.2023 № 137/03-23  на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 та на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 06.12.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                        В.В. Білоус

Судді                                                                                                    О.В. Васьковський  

                                                                                               В.Я. Погребняк