ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року 
м. Київ
cправа №  925/1616/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А.,
за участю секретаря судового засідання - Денисевича А.Ю.
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Приватного підприємства "Білоусівське" та Драбівської селищної ради Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.04.2021 (Скиба Г.М.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022            (Іоннікова І.А., Тарасенко К.В., Разіна Т.І.) у справі №925/1616/20
за позовом Фермерського господарства "ЮГ" до: 1) Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області; 2) Драбівської селищної ради Черкаської області, треті особи: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Земельне бюро "Хрещатик"; 2) Приватне підприємство "Білоусівське" про визнання дій незаконними та скасування результатів земельного аукціону
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
1. Фермерське господарство "ЮГ" (далі - Позивач) звернулося в Господарський суд Черкаської області з позовом до Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області (далі - Відповідач-1), Драбівської селищної ради Черкаської області (далі - Відповідач-2), треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Земельне бюро "Хрещатик" (далі - Третя особа-1), Приватне підприємство "Білоусівське" (далі - Третя особа- 2) про визнання дій незаконними та скасування результатів земельного аукціону.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем-1 в порушення статті 134 ЗК України, без урахування наявності на земельних ділянках нерухомого майна Позивача, проведено земельні торги, за результатами яких переможцем визнано Третю особу-2, тому результати аукціону підлягають визнанню недійсними, а рішення Відповідача-1 про організацію та проведення торгів підлягає визнанню протиправним.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень, ухвалених судом першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.04.2021, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправними рішення та дії Відповідача-1 з організації та проведення земельних торгів 26.11.2020 щодо права оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами 7120680800:01:001:0615 та 7120680800:01:001:0616. Визнано недійсними результати аукціону, проведеного Третьою особою-1 від 26.11.2020 на замовлення Відповідача-1 щодо продажу права оренди земельних ділянок кадастровий 7120680800:01:001:0615 площею 22,1800 га та 7120680800:01:001:0616 площею 16,25 га. Закрито провадження у справі стосовно Відповідача-2.
4. Рішення суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, мотивовано тим, що, оскільки Позивачем доведено та належними доказами підтверджено в діях Відповідача-1 порушення умов земельного законодавства стосовно прав та господарського інтересу Позивача, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Короткий зміст вимог касаційних скарг Відповідача-2 та Третьої особи-2
5. Відповідач-2 та Третя особа-2 подали касаційні скарги, в яких просять скасувати рішення та постанову судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Аргументи учасників справи
Доводи Відповідача-2 та Третьої особи-2, які подали касаційні скарги (узагальнено)
6. Судами попередніх інстанцій прийнято оскаржувані судові рішення без урахування висновку щодо застосування статті 16 ЦК України та статті 2 ГПК України у подібних правовідносинах, викладеного Верховним Судом у справах №910/6642/18, №911/494/17, №910/16955/17, №920/1316/14, №11/19, №5023/4363/12.
7. Судами не враховано правову позицію, викладену Верховним Судом у справі №918/350/16, щодо застосування статей 124, 135, 137 ЗК України та статті 6 Закону України "Про оренду землі".
8. Судами не застосовано норми матеріального права щодо суб`єктного складу учасників згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/856/17.
9. Судами не взято до уваги, що договір оренди землі під спорудами від 20.04.2007, який був укладений між Драбівською районною державною адміністрацією Черкаської області та Фермерським господарством "ЮГ", розірваний на підставі рішення Господарського суду Черкаської області від 05.03.2015 у справі №925/311/15.
10. Судом апеляційної інстанції не досліджено наявні в матеріалах справи документи, які свідчать про відсутність споруд на спірних земельних ділянках у зв`язку з їх знищенням, а саме: довідки №6622 та №6722 ТОВ "Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне від 22.02.2022, акти обстеження земельних ділянок Драбівської селищної ради від 28.10.2021 та 17.02.2022.
11. Судами попередніх інстанцій взято до уваги договір купівлі-продажу від 26.02.2007, але не відображено в судових рішеннях щодо надання Позивачем витребуваних у нього ухвалами від 04.03.2021, 24.03.2021, 26.01.2022, 22.06.2022 оригіналів таких документів, як технічні паспорти на споруди, проінвентаризовані органами БТІ на час розгляду справи в суді, інвентаризаційні документи щодо нерухомості на спірних ділянках, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації нерухомих об`єктів на спірних земельних ділянках станом на 20.04.2021 (докази реєстрації права власності на нерухомість станом на день постановлення рішення судом першої інстанції).
Позиція інших учасників справи у відзиві на касаційну скаргу
12. Позивач, Відповідач-1, Третя особа-1 відзиви на касаційні скарги не надали, що у відповідності до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень у даній справі у касаційному порядку.
Інші документи
13. Відповідачем-2 до Верховного Суду 01.12.2022 подано клопотання про долучення доказів; Третьою особою-2 до Верховного Суду 14.12.2022 подано клопотання про долучення до матеріалів касаційної скарги копій письмових доказів. Зазначені документи колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права, зокрема, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
14. Третьою особою-2 до Верховного Суду 07.12.2022 подано додаткові письмові пояснення до касаційної скарги, які, враховуючи вимоги статей 118, 288, 298 ГПК України щодо строку подання таких заяв, залишаються судом без розгляду.
ПОЗИЦІЯ  ВЕРХОВНОГО  СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
15. Як встановили суди попередніх інстанцій, 16.07.2020 Відповідачем-1 прийнято рішення про продаж права оренди на земельних торгах земельних ділянок: кадастровий номер 7120680800:01:001:0615 площею 22,18 га, кадастровий номер 7120680800:01:001:0616 площею 16,25 га (цільове призначення - для ведення фермерського господарства) і 26.11.2020 Відповідачем-1 на підставі рішення від 16.07.2020 організовано та проведено земельні торги за лотами №1 та №2 із продажу права оренди земельних ділянок, відповідно до яких (протоколи земельних торгів від 26.11.2020) переможцем щодо права оренди земельних ділянок кадастровий номер 7120680800:01:001:0615 площею 22,18 га та кадастровий номер 7120680800:01:001:0616 площею 16,25 га визнано Третю особу-2.
15.1. Водночас, як зазначають суди першої та апеляційної інстанцій, 26.01.2007 Позивач відповідно до договору купівлі-продажу будівель та споруд "свино-тваринницька ферма" придбав комплекс споруд свино-тваринницької ферми, що розміщений на вказаних земельних ділянках.
15.2. Відповідно до наявної в матеріалах справи технічної документації 2007 року та технічного паспорту станом на 2007 рік, на спірних земельних ділянках розміщено капітальні споруди.
16. Приймаючи рішення у справі про задоволення позовних вимог, суди виходили з того, що відповідно до довідки сільського голови с. Білоусівка на спірних земельних ділянках відсутнє майно, проте такі довідки не є правовстановлюючими документами. З огляду на те, що Позивачем доведено та належними доказами підтверджено в діях Відповідача-1 порушення умов земельного законодавства (стаття 134 ЗК України), оскільки Позивач відповідно до договору купівлі-продажу від 26.01.2007 є власником майна, розташованого на спірних земельних ділянках, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.
17. Колегія суддів вважає передчасними такі висновки судів попередніх інстанцій з огляду на таке.
18. Спір у цій справі виник у зв`язку з тим, що, на думку Позивача, земельні торги у формі аукціону щодо продажу права оренди на земельні ділянки, оформлені протоколами №1 та №2 від 26.11.2020, проведені з порушенням положень частини другої статті 134 ЗК України, оскільки на земельних ділянках, які були предметом торгів, розташовано об`єкт нерухомого майна, що належить Позивачу на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 26.01.2007.
19. Відповідно до статті 116 ЗК України (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, а саме на дату проведення земельних торгів) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з частиною першою статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною другою статті 134 ЗК України визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.
19.1. Отже, земельним законодавством передбачений порядок відчуження земельних ділянок комунальної власності виключно на конкурентних засадах, за винятком випадків відчуження земельних ділянок, на яких розташоване належне особі на праві власності нерухоме майно.
20. Відповідно до статей 13, 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 74 ГПК України також визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Згідно статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
За змістом частин першої, четвертої статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.
21. Ухвалами суду першої інстанції від 04.03.2021, 24.03.2021 від Позивача витребувано, зокрема, технічні паспорти, інвентаризацію нерухомості на спірній земельній ділянці. Водночас, з тексту ухвал не вбачається зазначення підстав для існування необхідності у витребуванні судом вказаних доказів, тобто, звернення учасника (учасників) справи з відповідним клопотанням про витребування судом доказів. При цьому, в матеріалах справи відсутні письмові клопотання учасників справи про витребування судом доказів. Отже, витребування та збирання судом доказів, що стосуються предмета спору за відсутності відповідного клопотання учасника (учасників) справи є порушенням частини четвертої статті 74 ГПК України.
21.1. До того ж, з тексту рішення від 20.04.2021 не вбачається, що Позивачем було надано, а судом першої інстанції долучено до матеріалів справи документи, витребувані ухвалами від 04.03.2021, 24.03.2021, а, отже, і не надано оцінки тим доказам, які суд вважав необхідними для вирішення спору у цій справі.
21.2. При цьому, слід звернути увагу, що наслідком не подання Позивачем без поважних причин витребуваних судом доказів, відповідно до пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, може бути залишення позову без розгляду.
22. Здійснюючи апеляційний перегляд справи, суд апеляційної інстанції не дотримався приписів статті 269 ГПК України та не перевірив дотримання судом першої інстанції норм процесуального права (статті 74, 81 ГПК України) щодо повноважень та підстав суду першої інстанції на витребування доказів.
23. В свою чергу, ухвалою суду апеляційної інстанції від 26.01.2022 зобов`язано Позивача надати оригінали документів, які підтверджують наявність нерухомих об`єктів на спірних земельних ділянках та реєстрацію права власності (у тому числі і на ці об`єкти), технічну документацію (інвентаризаційну справу) для огляду в судовому засіданні; належним чином засвідченні копії вказаних вище документів надати до матеріалів справи. Крім того, суд апеляційної інстанції ухвалою від 22.06.2022 зобов`язав Позивача надати відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації нерухомих об`єктів на спірних земельних ділянках станом на 20.04.2021 (докази реєстрації права власності на нерухомість станом на день постановлення рішення судом першої інстанції).
23.1. Апеляційний господарський суд у постанові від 27.07.2022 зазначає, що в судовому засіданні колегією суддів було оглянуто оригінали документів про наявність у Позивача об`єктів нерухомості на земельних ділянках, по яким проводились земельні торги у формі аукціону, а саме: технічний паспорт з додатками на нежитлове приміщення; договір купівлі-продажу комплексу будівель та споруд "Свино - тваринницька ферма" від 26.01.2007 зареєстрований в реєстрі №249; витяг з Державного реєстру правочинів №3497601 від 26.01.2007; витяг про реєстрацію права власності не нерухоме майно №13440487; договір купівлі-продажу комплексу будівель та споруд "Молочно - тваринницька ферма" від 26.01.2007, зареєстрований в реєстрі №248; витяг з Державного реєстру правочинів №3497597; кадастровий план земельної ділянки з експлікацією угідь; копія статуту Позивача.
23.2. Натомість, судом не зазначено, що належним чином засвідчені копії вказаних вище документів надано та залучено судом до матеріалів справи, тоді як ухвалою від 26.01.2022 було зобов`язано Позивача надати належним чином засвідченні копії вказаних вище документів до матеріалів справи. В матеріалах справи такі документи відсутні.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційний господарський суд, як і суд першої інстанції, здійснив витребування доказів (ухвали від 26.01.2022, 22.06.2022) з порушенням приписів частини четвертої статті 74 ГПК України.
24. Як зазначає суд апеляційної інстанції, підтримуючи доводи апеляційної скарги, Відповідач-2 посилається на інформаційні довідки Бюро технічної інвентаризації №6622, №6722 від 22.02.2022, в яких зазначено про відсутність будівель та споруд на земельних ділянках, по яких проводились земельні торги у формі аукціону.
24.1. Як вбачається з матеріалів справи, вказані документи (довідки Бюро технічної інвентаризації №6622, №6722 від 22.02.2022) були надані Третьою особою-2 в суд апеляційної інстанції 26.04.2022 разом з клопотанням про поновлення процесуальних строків на подання письмових доказів. Також, Відповідачем-2 до суду апеляційної інстанції 03.05.2022 надано відзив на апеляційну скаргу Третьої особи-2, до якого додано такі додаткові докази, як акти обстеження земельних ділянок Драбівської селищної ради від 28.10.2021 та 17.02.2022.
25. Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
25.1. Таким чином, здійснюючи апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд не дотримався приписів статті 269 ГПК України в частині дослідження доказів, а також порядку витребування доказів, залучення або відмову у залученні додаткових доказів на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Тобто, приєднавши вказані довідки Бюро технічної інвентаризації №6622, №6722 від 22.02.2022 та акти обстеження земельних ділянок Драбівської селищної ради від 28.10.2021, 17.02.2022 до матеріалів справи, суд не визначив процесуальні наслідки подання Відповідачем-2 та Третьою особою-2 цих документів, тобто, не зазначив про їх прийняття або відмову в прийнятті та, відповідно, дослідження.
26. З огляду на наведене, доводи касаційних скарг, зазначені в пунктах 10, 11 постанови, суд визнає обґрунтованими.
27. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
28. З огляду на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій не зазначили якими належними доказами у справі підтверджується (з урахуванням наявності цих доказів у матеріалах справи) знаходження станом на час виникнення спірних правовідносин, а саме на дату проведення земельних торгів (26.11.2020), нерухомого майна Позивача на спірних земельних ділянках.
29. Посилання (констатація) попередніх судових інстанцій на договір купівлі-продажу від 26.02.2007 як на підставу розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності Позивача станом на час виникнення спірних правовідносин не є достатнім, оскільки вказаний договір свідчить про здійснення Позивачем дій щодо придбання нерухомості станом на дату укладення цього договору, але не може свідчити про знаходження цього ж майна станом на час виникнення спірних правовідносин, а саме на дату проведення земельних торгів. Такими доказами можуть бути, зокрема, витяг з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Позивачу та Поземельна книга з координатами поворотних точок станом на дату проведення оспорюваних земельних торгів; довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо наявності чи відсутності будівель і споруд на спірних земельних ділянках станом на час виникнення спірних правовідносин.
30. Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні судового рішення суд вирішує питання про те, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. При цьому, згідно зі статтею 238 ГПК України в судовому рішенні повинно бути зазначено мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі. Відповідно до статті 79 ГПК України доказування здійснюється відповідно до стандарту "вірогідності доказів", згідно з яким наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Стандарт доказування "вірогідності доказів" на відміну від стандарту "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
30.1. Суди попередніх інстанцій не врахували наведених норм та не застосували стандарт доказування "вірогідності доказів", зокрема, щодо питання знаходження об`єктів нерухомого майна Позивача на спірній земельній ділянці станом на дату проведення земельних торгів.
31. З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що при вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, слід встановити чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону, чи вплинули ці порушення (за встановлення наявності) на результати торгів та аукціону, чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати торгів або аукціону (постанови Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №911/494/17, від 25.04.2018 у справі №910/16955/17, від 11.06.2019 у справі №920/1316/14, від 26.09.2019 у справі у справі №11/19, від 18.08.2020 у справі №5023/4363/12). З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з доводами касаційних скарг, які наведені в пункті 6 постанови.
32. Водночас, колегія суддів відхиляє посилання скаржників, наведені в пункті 7 постанови, оскільки у справі №918/350/16 Верховним Судом вирішувалося питання правомірності укладення договору оренди землі саме за результатами проведення аукціону, а не за результатами наказу про проведення цих прилюдних торгів. У цій справі №925/1616/20 вказані питання не були заявленими і, відповідно, спірними.
33. Щодо доводу касаційних скарг, про який вказано у пункті 8 постанови, колегія суддів зазначає, що у справі №910/856/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор електронних торгів і переможець таких торгів. Якщо набувачем (переможцем електронних торгів) є фізична особа, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Тобто, у вказаній скаржниками справі Великою Палатою Верховного Суду вирішувалося питання юрисдикції розгляду спору про визнання електронних торгів недійсними в разі, якщо учасником справи є фізична особа, яка є переможцем цих електронних торгів. В межах цієї справи №925/1616/20 такі питання не були спірними.
34. Посилання скаржників на те, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що договір оренди землі під спорудами від 20.04.2007, який був укладений між Драбівською районною державною адміністрацією Черкаської області та Фермерським господарством "ЮГ" розірваний на підставі рішення Господарського суду Черкаської області від 05.03.2015 у справі №925/311/15 (пункт 9 постанови), колегія суддів відхиляє, оскільки питання розірвання договору оренди земельної ділянки не випливає на вирішення питання наявності або відсутності на спірних земельних ділянках нерухомого майна, що впливає на вирішення питання правомірності проведення земельних торгів.
35. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
36. Оскільки скаржники належним чином обґрунтували і довели наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, то оскаржувані рішення та постанова судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
37. За змістом пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
Згідно із частиною третьою статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
38. З урахуванням наведеного касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, оскаржувані рішення та постанова судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
39. Під час нового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, встановити обставини, що входять до предмета доказування у цій справі, дослідити та оцінити докази у справи і в залежності від встановлених обставин вирішити спір відповідно до норм матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Щодо судових витрат
40. Оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Приватного підприємства "Білоусівське" та Драбівської селищної ради Черкаської області задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 20.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 у справі №925/1616/20 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                            В. Суховий

Судді                                                                                                         І. Берднік

                                                                                                                     В. Зуєв