УХВАЛА

17 квітня 2023 року 
м. Київ

cправа №  907/243/22 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Рогач Л. І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (далі - Департамент)
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023
за позовом керівника Ужгородської окружної прокуратури (далі - Прокуратура) в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби
до Департаменту, Товариства з обмеженою відповідальністю "КБК"
про визнання недійсними результатів переговорної процедури закупівлі та визнання недійсним договору підряду,
ВСТАНОВИВ:
Прокуратура в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Департаменту, Товариства з обмеженою відповідальністю "КБК" про визнання недійсними результатів переговорної процедури закупівлі та визнання недійсним договору підряду.
На обґрунтування позову Прокуратура зазначила про порушення інтересів держави, яке полягає в укладенні договору підряду від 02.11.2021 № 21-91/1217442 з недотриманням вимоги пункту 5 частини другої статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі" та статті 203 Цивільного кодексу України.
Господарський суд Закарпатської області рішенням від 15.09.2022 відмовив у позові.
Суд дійшов висновку, що переговорна процедура у спірних правовідносинах була розпочата до спливу трирічного строку дії основного договору, а дата її закінчення не має юридичного значення. При цьому Департамент довів наявність підстав для укладення спірного договору.
Західний апеляційний господарський суд постановою від 23.02.2023 скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив позов.
Колегія суддів виходила з того, що Департамент провів переговорну процедуру поза межами строку, визначеного статтею 40 Закону України "Про публічні закупівлі", що є безумовною підставою для визнання недійсними результатів такої закупівлі та, як наслідок, є підставою для визнання недійсним договору підряду.
28.03.2023 Департамент за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 у справі № 907/243/22, в якій просить скасувати зазначену постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2023.
Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За положеннями підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Предметом позову у цій справі є дві вимоги немайнового характеру, з яким Прокуратура звернулася до суду у 2022 році.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2481,00 грн.
Враховуючи викладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги у цій справі, складає 9924,00 грн (2 х 2481,00 грн х 200   %).
Однак до касаційної скарги Департамент не додав доказів про сплату судового збору.
Крім того, відповідно до частини першої статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Проте Департамент не додав до касаційної скарги доказів про надсилання іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Неповідомлення учасників судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, закріплені частиною третьою статті 2 ГПК України.
Згідно із частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Департаменту необхідно надати до Верховного Суду докази про надсилання іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення та докази про сплату судового збору в сумі 9924,00 грн за подання цієї касаційної скарги, який має бути перерахований за такими реквізитами: 
- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Код банку отримувача (МФО): 899998;
- Рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".
Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга, та судове рішення (з датою), що оскаржується.
Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги розміщено також на офіційному вебсайті Верховного Суду.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради на постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 у справі № 907/243/22 залишити без руху. 
2. Встановити Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
3. Заяву про усунення недоліків касаційної скарги з доданими документами направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, або через систему "Електронний суд" та всім іншим учасникам справи, додавши до заяви докази такого направлення, а також докази про отримання цієї ухвали суду.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог суду касаційна скарга у справі №907/243/22 вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                              Л. Рогач