ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2023 року 
м. Київ
cправа №  916/981/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін до суду не з`явились про дату, час та місце судового засідання всі учасники справи повідомлені належним чином.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
від 15.02.2023
та на ухвалу господарського суду Одеської області
від 14.09.2022
у справі № 916/981/21
за заявою Фізичної особи ОСОБА_1 
про неплатоспроможність,-

ВСТАНОВИВ:
1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Пояркова Володимира Олександровича.

2. 14.01.2022 до господарського суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів.

3. 27.06.2022 до господарського суду надійшло клопотання кредитора Акціонерного товариства "Ідея Банк" про закриття провадження у справі.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 
4. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.09.2022:

- задоволено клопотання АТ "Ідея Банк" про закриття провадження у справі;

- припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ;

- припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Пояркова Володимира Олександровича;

- припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів;

- закрито провадження у справі №916/981/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ;

- відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів.

5. Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою.

6. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.09.2022 у цій справі залишено без змін.
Рух касаційної скарги 
7. 11.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та на ухвалу господарського суду Одеської області від 14.09.2022 у справі № 916/981/21, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 916/981/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Огородніка К.М., судді - Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023.

9. Ухвалою Верховного Суду від 20.04.2023 відкрито касаційне провадження у справі № 916/981/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та на ухвалу господарського суду Одеської області від 14.09.2022 та призначено розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на 16.05.2023 року о 10:00.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу
10. Не погоджуючись з ухваленою постановою, ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій останній просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та направити справу до суду першої інстанції.

11. Аргументи касаційної скарги полягають у наступному.

11.1. У поданих до суду деклараціях ОСОБА_1 вказані достовірні дані щодо сукупного доходу, отриманого боржником в 2018, 2019 та 2020 роках. Водночас, арбітражний керуючий не отримав відповіді від інших роботодавців щодо трудових відносин з боржником, відтак не завершив перевірку декларацій боржника.

11.2. В обов`язок керуючого реструктуризацією входить виявлення та контроль усунення боржником неповноти/недостовірності інформації у декларації про його майновий стан.

11.3. Судами першої та апеляційної інстанції всупереч позиції Верховного Суду, не було враховано добросовісність боржника, який не приховує дійсний розмір свого доходу (заробітної плати), при цьому судами не обґрунтовано, яким чином більш велика сума доходу, зазначеного в декларації від даних, отриманих арбітражним керуючим дає підстави вважати боржника недобросовісним і заважає надати боржнику реструктуризацію боргів.

11.4. Суд не виконав обов`язку судового контролю, чим порушив вимоги ч.    2 ст.    126 Кодексу України з процедур банкрутства, причини неподання плану реструктуризації боргів не встановлював, не надав жодної оцінки діям/бездіяльності кредиторів.

11.5. При ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди не врахували правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20, від 22.09.2021 у справі №910/6639/20.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
12. Акціонерним товариством "Ідея Банк" подано відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Розгляд клопотань Верховним Судом
13. Відзив Акціонерного товариства "Ідея Банк" містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника кредитора.

14. Колегія суддів зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 20.04.2023 доведено до відома учасників справи, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги, а тому Суд вважає за можливе розглядати касаційну скаргу за відсутності представника кредитора.

Позиція Верховного Суду
15. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
16. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

17. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.
17.1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2021 було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Пояркова Володимира Олександровича.

17.2. 10.06.2021 керуючим реструктуризацією боргів арбітражним керуючим        Поярковим В.О. складено звіт №01-20/189 про результати перевірки декларацій про майновий стан Боржника (т. 3 а.с. 95-96). Того ж дня, даний звіт було направлено на електронну адресу Боржника зазначену ним у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (т. 6 а.с. 222). 07.09.2021; вказаний звіт направлено на адреси кредиторів боржника (т. 5 а.с. 72-74). Щодо отримання даного звіту боржник у судових засіданнях першої інстанції не заперечував.

- на підставі відомостей Головного управління ДПС в Одеській області згідно листа № 12080/5/15-32-12-02-13 від 26.05.2021, керуючим реструктуризацією боргів боржника встановлено невідповідність наданої ОСОБА_1 інформації стосовно доходів за 2018-2020, а саме:

- у декларації про майновий стан за 2018 рік зазначено про отримання боржником доходу у сумі 95    000,00 грн (заробітна плата); згідно інформації наданої Головним управлінням ДПС в Одеській області з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), останнім отримано дохід за період 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 372, 67 грн (код доходу - 126 - додаткове благо);

- у декларації про майновий стан за 2019 рік зазначено про отримання Боржником доходу у сумі 108    00, 00 грн (заробітна плата); згідно інформації наданої Головним управлінням ДПС в Одеській області з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), останнім отримано дохід у вигляді заробітної плати за 2019 рік у розмірі 12 566, 75 грн;
- у декларації про майновий стан за 2020 рік зазначено про отримання боржником доходу у сумі 76    859,17 грн (заробітна плата) та 1    000,00 грн (інші види доходів/грошові виплати); згідно інформації наданої Головним управлінням ДПС в Одеській області з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), останнім отримано дохід у вигляді заробітної плати за 2020 рік у розмірі 58    209, 45 грн та виплати відповідно до умов цивільно-правового договору у розмірі 77    244,00 грн.

17.3. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2021 визнано конкурсні грошові вимоги гр. ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_1 у загальній сумі 166    948,00 грн.

17.4. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.09.2021 визнано конкурсні грошові вимоги Акціонерного товариства "Ідея Банк" до фізичної особи ОСОБА_1 у загальній сумі 159    115,65 грн, у визнанні решти грошових вимог відмовлено.

17.5. Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 15.09.2021 визначено розмір та перелік визнаних господарським судом вимог конкурсних кредиторів для внесення керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів.

17.6. 01.10.2021 керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражним керуючим проведено збори кредиторів ОСОБА_1 , на порядок денних яких були винесені питання щодо затвердження звіту керуючого реструктуризацією боргів боржника та вирішення питання про перехід до подальшої процедури. З протоколу вказаних зборів вбачається, що кредитор Акціонерного товариства "Ідея Банк" голосувало проти затвердження звіту керуючого реструктуризацією боргів Боржника; кредитори вирішили відкласти питання щодо переходу до наступної судової процедури та включити його до порядку денного наступних зборів кредиторів.

17.7. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.10.2021 визнано конкурсні грошові вимоги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до Фізичної особи ОСОБА_1 у сумі                   44    096,52 грн.

17.8. 19.10.2021 керуючим реструктуризацією боргів арбітражним керуючим  Поярковим В.О. складено повторний звіт №    01-20/2026 про результати перевірки декларацій про майновий стан Боржника (т. 5 а.с. 190-197). 20.10.2021 зазначений звіт було направлено на електронну адресу Боржника (т. 6 а.с. 231). Відомості відображені у вказаному звіті аналогічні тим, що були зазначені у звіті №    01-20/189 від 10.06.2021.

17.9. 19.10.2021 арбітражний керуючий Поярков В.О. звернувся до боржника із запитом, у якому просив надати декларації про майновий стан членів сім`ї боржника у т.ч. за останні 3 роки, та інформацію щодо доходів, майна, витрат, відчуження майна за останні 3 роки (т. 6 а.с. 187).

17.10. У відповідь на вказаний запит Боржником повідомлено, що у період з 2018-2020 його дружина ОСОБА_3 отримувала соціальну допомогу по догляду за дитиною у розмірі 10    320, 00 грн, 27    920, 00 грн та 32    440, 00 грн на рік, відповідно. Вказані дані є приблизними та надані з усних повідомлень дружини Боржника. Родичі дружини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримують пенсію, однак, її розмір Боржнику не відомий; пенсією вказані особи користуються самостійно. Також Боржник зазначає, що його дружині на праві власності належить 5/6 квартири за адресою АДРЕСА_1 ; вартість квартири на дату її придбання складала 45    000 дол. США. (т. 6 а.с. 186);

17.11. Лист Головного управління ДПС в Одеській області № 12080/5/15-32-12-02-13 від 26.05.2021 містить також відомості про дохід дружини боржника за 2018-2020 роки. У відповіді на запит арбітражного керуючого боржник не заперечував щодо отримання доходу його дружиною, однак, інформація про розмір її доходу, яка надана Боржником відрізняється від тієї, що відображена у вказаному листі Головного управління ДПС в Одеській області.

17.12. 27.10.2021 арбітражний керуючий Поярков В.О. звернувся до боржника із запитом, у якому просив надати письмові пояснення щодо розбіжностей між відомостями, наданими у деклараціях Боржника за 2018-2020 роки, з інформацією, наданою у листі Головного управління ДПС в Одеській області № 12080/5/15-32-12-02-13 від 26.05.2021(т. 6 а.с. 182-183).

17.13. 28.10.2021 боржником надано відповідь на запит арбітражного керуючого, у якому зазначено, що відомості відображенні у деклараціях за 2018-2020 роки є достовірними, інформація про його місце роботи відповідає відомостям з трудової книжки. У той же час, ОСОБА_1 зазначає, що не несе відповідальності за своєчасне повідомлення або неповідомлення до органів ДПІ роботодавця по нарахуванням та сплаті податків. Для встановлення достовірних відомостей щодо сукупного доходу, отриманого ОСОБА_1 в 2018, 2019, 2020 роках, останній пропонує розпоряднику майном Боржника звернутися з відповідними запитами до роботодавців ОСОБА_1 (т. 6 а.с. 185).

17.14. 16.11.2021 керуючий реструктуризацією боргів боржника звернувся до роботодавців боржника із запитом, у якому просив надати відомості щодо їх трудових відносин із ОСОБА_1 та розміру заробітної плати та/або інших виплат (т. 6 а.с. 180-181).

17.15. Відомості щодо трудових відносин з боржником надані лише Товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шіппінг", згідно яких вбачається, що боржник станом на дату подання інформації працює на посаді молодшого інспектора; за період з 21.09.2020 по 28.02.2021 дохід ОСОБА_1 складає 96    505,73 грн, за період з 01.04.2021 по 30.09.2021 - 116    583,90 грн. 

17.16. Інші роботодавці боржника відповіді щодо їх трудових відносин із                     ОСОБА_1 не надали.

17.17. 14.01.2022 до господарського суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів.

17.18. 27.06.2022 до господарського суду надійшло клопотання кредитора Акціонерного товариства "Ідея Банк" про закриття провадження у справі.

18. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з наступного.

- декларації про майновий стан боржника, які надано до заяви про відкриття провадження у справі містять неповну та недостовірну інформацію щодо доходів боржника та членів його сім`ї. Зокрема, керуючий реструктуризацією боргів боржника перевіряючи зазначені у деклараціях про майновий стан відомості про доходи ОСОБА_1 оперував відомостями, отриманими з офіційних джерел, а саме інформацією, наданою Головним управлінням ДПС в Одеській області з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів стосовно ОСОБА_1 . Інформація з вказаного державного реєстру стосовно доходів боржника відрізнялась від тієї, яка зазначена у деклараціях боржника за 2018-2020 роки; також наявні розбіжності щодо розміру доходу дружини боржника за 2018-2020 роки зазначені боржником з даними ГУ ДПС в Одеській області, про що арбітражним керуючим зазначено у звітах про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника;
- достовірних відомостей щодо отриманого доходу дружиною ОСОБА_1 не внесено до декларацій про майновий стан боржника, які надані до заяви про відкриття провадження у справі;

- виправлені декларації про майновий стан боржника з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій до суду подано не було;

- згідно щомісячних звітів арбітражний керуючий Поярков В.О. неодноразово звертався до боржника та його представника із метою усунення недоліків декларацій, однак виявлені недоліки боржником не усунуті, а сам боржник та його представник припинили відповідати на телефонні дзвінки;

- ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку щодо надання суду повної та достовірної інформації щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї, ані під час звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ані після отримання звітів керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій боржника, отже не скористався правом на можливість усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації.

19. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій враховуючи наступне.

20. Відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства кожна судова процедура у справі про банкрутство (неплатоспроможність) має своє завдання та мету, а їх запровадження має здійснюватися із дотриманням правил (наявності визначених Кодексом України з процедур банкрутства для цього умов) переходу від однієї судової процедури до наступної. 

21. Концепція інституту неплатоспроможності фізичних осіб розрахована на надання допомоги саме добросовісному боржнику, фінансово-майновий стан якого свідчить про його дійсну неплатоспроможність.

22. Тому суд повинен займати активну процесуальну позицію в тому числі і при перевірці наявності підстав для застосування щодо боржника судових процедур, передбачених Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства.

23. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 акцентував, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

24. У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 13 Цивільного кодексу України).

25. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 сформулював принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог. 

26. Отже, до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

27. Відповідно до частини п`ятої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. 

28. Інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

29. Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

30. Вимоги щодо форми декларації про майновий стан, поданої у справі про неплатоспроможність, ураховуючи пункт 11 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, визначені наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність". 

31. У свою чергу, вимоги щодо змісту такої декларації передбачені частиною п`ятою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства. Так, декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати (абзац 1 частини п`ятої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства).

32. Абзацом 2 частини п`ятої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

33. Як встановлено судами попередніх інстанцій, декларації про майновий стан за 2018, 2019 та 2020 роки, які надано до заяви про відкриття провадження у справі містять неповну та недостовірну інформацію щодо доходів Боржника та членів його сім`ї; виправлені декларації про майновий стан боржника з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій до суду подано не було. 

34. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що боржник не є добросовісним, оскільки у даному провадженні він у встановлені чинним законодавством строки не усунув недоліки декларацій про майновий стан чим не сприяв кредиторам та арбітражному керуючому у встановленні свого реального майнового стану.

35. Колегія суддів вважає необґрунтованими аргументи касаційної скарги про те, що арбітражний керуючий не завершив перевірку декларацій боржника, оскільки не отримав відповіді від інших роботодавців, адже контроль усунення боржником неповноти/недостовірності інформації у декларації про його майновий стан покладається на арбітражного керуючого; судами попередніх інстанцій не було враховано добросовісність боржника, який не приховує дійсний розмір свого доходу (заробітної плати) та не здійснено обов`язку щодо судового контролю, з огляду на наступне.

36 Судами попередніх інстанцій встановлено, що декларації про майновий стан боржника за 2018-2020 роки, які надано до заяви про відкриття провадження у справі містять неповну та недостовірну інформацію щодо доходів боржника та членів його сім`ї. Зокрема, керуючий реструктуризацією боргів боржника перевіряючи зазначені у деклараціях про майновий стан відомості про доходи ОСОБА_1 оперував відомостями, отриманими з офіційних джерел, а саме інформацією, наданою ГУ ДПС в Одеській області з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів стосовно ОСОБА_1 . Інформація з вказаного державного реєстру стосовно доходів боржника відрізняється від тієї, яка зазначена у його деклараціях за 2018-2020 роки. Крім того, наявні розбіжності щодо розміру доходу дружини боржника за 2018-2020 роки зазначені боржником з даними ГУ ДПС в Одеській області, про що арбітражним керуючим зазначено у звітах про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника.

37. Згідно частини 3 статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.
38. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства вказаний звіт розглядається на зборах кредиторів. 

39. Правом офіційної перевірки декларацій про майновий стан боржника, яке кореспондується з обов`язком боржника вносити зміни до них, у разі необхідності, наділений керуючий реструктуризацією боргами боржника. 

40. Як вбачається з матеріалів справи, скаржник у своїх поясненнях зазначив, що він не несе відповідальності за несвоєчасне або неповне подання до органів Державної податкової служби України його роботодавцями відомостей про нарахований і виплачений йому дохід, і що арбітражний керуючий повинен був витребувати інформацію щодо розміру заробітної плати боржника безпосередньо у його роботодавців та на підставі отриманих відомостей кваліфікувати подану боржником у деклараціях про майновий стан інформацію або повною та достовірною, або неповною та/або недостовірною.

41. Як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, арбітражний керуючий не спростовує чи підтверджує відомості надані боржником, а лише їх перевіряє. Відтак, не погоджуючись з результатами перевірки декларацій, викладеними у звітах керуючого реструктуризацією боргів, ОСОБА_1 зобов`язаний, відповідно до положень процесуального закону надати докази, які підтверджують його заперечення. 

42. Якщо боржник не погоджується з результатами перевірки або вважає, що надані ним відомості можуть бути доведені суду у інший спосіб, ніж використаний арбітражним керуючим, то він має право на вчинення дій щодо самостійного підтвердження викладеної ним інформації, або звернення до суду для витребування її у встановленому законом порядку (у разі неможливості отримання такої інформації самостійно). Боржник має усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника.

43. Верховний Суд зауважує, що Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля спонукання боржника до належного виконання обов`язків та уникнення недобросовісного використання судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї.

44. Конструкція частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

45. Враховуючи призначення цієї норми та можливість застосування її судом з власної ініціативи, господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

46. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 

47. Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини у їх сукупності, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для застосування положень пункту 1 частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства та закриття провадження у справі про неплатоспроможність. Водночас доводів, які б спростовували встановлені судами обставини скаржником не наведено та не доведено під час розгляду судами попередніх інстанцій в порядку, передбаченому положеннями статей 74, 76-77 ГПК України.

48. Крім того, колегія суддів не вбачає неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20, від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, зокрема і щодо здійснення судового контролю.

49. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
50. Решта доводів скаржника, наведені як підстава скасування оскаржуваних рішень, не впливають на правильність висновків судів попередніх інстанцій та законність і обґрунтованість ухвалених ними рішень.

51. Ураховуючи наведені положення законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів касаційного господарського суду вважає, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень відсутні, тому у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, - 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.09.2022 у справі № 916/981/21 залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.09.2022 у справі №    916/981/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. В. Білоус

Судді                                                                                                       К. М. Огороднік

                                                                                                                 В. Я. Погребняк