ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року 
м. Київ

Справа №  910/6803/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В. (головуючий), Малашенкової Т.М., Селіваненка В.П.,
за участю  секретаря судового засідання Пасічнюк С.В.,

представників учасників справи:
позивача - приватного акціонерного товариства "Київська кондитерська фабрика "Рошен" - Ковальчук М.О., адвокат (ордер від 23.05.2023 №1307368), Дідик І.М., адвокат (ордер від 22.05.2023 № 1307204),
відповідача - приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" -  Драчова М.С., адвокат (довіреність від 02.01.2023 №5),
розглянувши у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 (головуючий суддя: Тищенко А.І., судді: Скрипка І.М., Михальська Ю.Б.), прийняту за наслідками перегляду ухвали про закриття провадження у справі 
у справі № 910/6803/22
за позовом приватного акціонерного товариства "Київська кондитерська фабрика "Рошен" (далі - ПАТ "ККФ "Рошен")
до приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПАТ "АК " Київводоканал")
про визнання відсутнім права на стягнення плати за скид стічних вод та зобов`язання здійснити перерахунок.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог 
У серпні 2022 року ПАТ "ККФ "Рошен" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "АК " Київводоканал" про:
- визнання відсутнім у відповідача права на стягнення з позивача плати за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин в розмірі 526 016,47 грн;
- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок плати за скид стічних вод шляхом зменшення заборгованості позивача, яка виникла у зв`язку з нарахуванням плати за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин на 526 016,47 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті здійснення відповідачем відбору проб стічних вод на об`єкті позивача встановлено скид останнім стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин. В подальшому, відповідачем на підставі розрахунку на оплату пред`явлено позивачу рахунок на суму 526 016,47 грн та попереджено про те, що у разі несплати такого рахунку відповідач має право відключити каналізаційну мережу позивача від міської каналізації. Проте, позивач стверджує, що відбір проб стічних вод на об`єкті позивача було здійснено відповідачем з порушеннями.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/6803/22 провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Ухвала мотивована тим, що позовна вимога "про визнання відсутнім у відповідача права на стягнення з позивача плати за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин в розмірі 526.016,47 грн" є вимогою про встановлення судом факту, що має юридичне значення та не стосується захисту права цивільного. При цьому, вимога про встановлення фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди здійснюють розгляд справ за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.
Суд першої інстанції також дійшов висновку, що спір про право відсутній також і в другій позовній вимозі про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок плати за скид стічних вод, оскільки встановлення таких обставин, як правомірність та правильність здійснених відповідачем нарахувань, може бути предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 апеляційну скаргу ПАТ "ККФ "Рошен" на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/6803/22 задоволено; ухвалу господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/6803/22 скасовано; матеріали справи №910/6803/22 передано до господарського суду міста Києва для розгляду.
При цьому, суд дійшов висновку про те, що задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
ПАТ "АК"Київводоканал", не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції є абзац другий частини другої статті 287 ГПК України, оскільки, за твердженням відповідача, апеляційний господарський суд неправильно застосував норми статті 15, частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частини другої статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та дійшов помилкового висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є правильним та ефективним способом захисту порушеного права чи інтересу позивача у справі.
Разом з тим ПАТ "АК "Київводоканал" зазначає, що воно понесло та очікує понести витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно у розмірі 5   000, 00 грн, докази фактично понесених товариством витрат на професійну правничу допомогу будуть надання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Доводи інших учасників справи
ПАТ "ККФ "Рошен" у відзиві на касаційну скаргу зазначило про безпідставність її доводів та просило оскаржуване рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Також ПАТ "ККФ "Рошен" надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді касаційної інстанції. Також позивач зазначив, що на підтвердження понесення позивачем витрат на оплату правової допомоги в подальшому суду будуть надані відповідні докази.  
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Між ПАТ "АК "Київводоканал" (постачальник) та ПАТ "ККФ "Рошен" (абонент) 03.06.2014 укладено договір на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі №12334/5-01 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва за адресами об`єктів водопостачання та водовідведення та на підставі пред`явлених абонентом умов (дозволу) на скид стічних вод в систему каналізації м. Києва, а абонент зобов`язався здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод.
Згідно з пунктом 4.5. договору за скид в міську каналізаційну мережу стічних вод з перевищенням допустимої концентрації забруднюючих речовин споживач сплачує додаткову плату, передбачену чинним законодавством.
Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що 31.05.2022 представником Департаменту екологічного нагляду ПАТ "АК "Київводоканал" Бондарем Ю.М. у присутності представника абонента Мазурка О.С. було здійснено відбір проб стічних вод для вимірювання показників їх складу та властивостей з контрольного колодязю ПрАТ "Київська кондитерська фабрика "Рошен" № 1/11 та неідентифікованого каналізаційного колодязю, що знаходився поряд і який не є контрольним.
Як стверджує позивач, за результатом лабораторного дослідження проби стічних вод, відібраної 31.05.2022 представником ПАТ "АК "Київводоканал" з контрольного колодязя 1/11, Лабораторією хіміко-аналітичного контролю за якістю стічних вод Департаменту екологічного нагляду ПАТ"АК "Київводоканал" було складено Протокол вимірювань показників складу та властивостей проб стічних вод, в якому зазначається про перевищення концентрації таких забруднюючих речовин, як завислі речовини (401 ± 40 мг/дм3 при нормі 300 мг/дм3), фосфати (10,71 ± 2,68 мг/дм3 при нормі 8,00 мг/дм3), окиснюваність ХСК (3030 + 454,5 мгО/дм3 при нормі 500 мгО/дм3).
Листом від 06.06.2022 № 15/8459-Г ПАТ "АК "Київводоканал" повідомило ПАТ "ККФ "Рошен" про те, що за результатами аналізу проби, відібраної 31.05.2022 в контрольних колодязях 1/11 та 2/12, встановлено перевищення концентрації забруднюючих речовин, а також про намір застосування коефіцієнтів кратності при розрахунку величини плати за скидання стічних вод у систему міської каналізації - 5,74 (контрольний колодязь 1/11) та 2,86 (контрольний І колодязь 2/12).
Листом від 27.06.2022 ПАТ "ЛК "Київводоканал" направило на адресу ПАТ "ККФ "Рошен" розрахунок від 31.05.2022 № 5/ДК-2022-05-07/128-Ф та рахунок від 06.06.2022 №   06005137 на оплату за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин на суму 526 016,47 грн, а також попередження про те, що у разі його несплати протягом місяця Водоканал має право відключити каналізаційну мережу абонента від міської каналізації.
ПАТ "ККФ "Рошен" в свою чергу направило на адресу ПАТ "АК "Київводоканал" лист від 20.07.2022, яким просило не враховувати результати вимірювання показників складу та властивостей проб стічних вод, відібраних 31.05.2022, не застосовувати коефіцієнти кратності при розрахунку величини плати за скидання стічних вод у систему міської каналізації, скасувати розрахунок від 31.05.2022 № 15/ДК-2022-05-07/128-Ф сплати за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, а також скасувати рахунок на оплату від 16.06.2022 №   06005137.
Позивач зазначає про неправомірність нарахування плати за скидання стічних вод у систему міської каналізації з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин щодо контрольного колодязя 2/12, оскільки з вказаного контрольного колодязя проби не відбирались.
Крім того, позивач звертає увагу на те, що відповідачем були допущені порушення при відібранні проб та складанні й заповненні Акту відбору, а також на те, що за даними незалежної лабораторії стічні води позивача відповідають нормативним показникам.
ПАТ "ККФ "Рошен" зазначає, що оскільки 31.05.2022 відповідач здійснив відбір проб з порушеннями, а також враховуючи, що акт відбору проб не передбачає можливості відображення в ньому зауважень зі сторони абонента, позивач повторно замовив перевірку якості стічних вод в незалежній лабораторії. За результатами досліджень, проведених Аналітично-вимірювальною лабораторією контролю якості води, аналізу стічної води та осадів Національного університету "Києво-Могилянська Академія", у відібраних 01.06.2022 пробах з контрольних колодязів 1/11, 2/12 перевищення показників забруднюючих речовині не виявлено.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що оскільки в досудовому порядку вирішити спір, який виник між сторонами, не вдалось, позивач вирішив звернутися з даним позовом до суду та просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок плати за скид стічних вод шляхом зменшення заборгованості на 526 016, 47 грн, яка виникла у зв`язку з нарахуванням плати за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, а також визнати відсутнім у відповідача права на стягнення вказаної плати.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції 
Відповідно до частин першої і другої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
У частині першій статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Статтею 20 ГК України та статтею 16 ЦК України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання.
Відповідно до частини другої статті 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.
Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша і друга статті 5 ГПК України).
Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №   925/1265/16). 
Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. 
Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Верховний Суд відзначає, що предметом позову не може бути встановлення обставин.
Оцінюючи підстави та предмет позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлений у справі позов фактично містить у собі вимогу про встановлення судом факту, що має юридичне значення (встановлення факту відсутності в абонента обов`язку здійснювати плату за скид стічних вод) та не стосується захисту права цивільного.
При цьому вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин. 
Відповідний правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №   905/1926/16. 
Захист майнового чи немайнового права, чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.
Звертаючись до суду з вимогою про визнання відсутнім права на стягнення плати за скид стічних вод, позивач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження відсутності у ПАТ "АК "Київводоканал" права на одержання від ПАТ "ККФ "Рошен" плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням.
Заявлена позивачем у цій справі вимога не може самостійно розглядатися в окремій справі. Встановлення таких обставин, як правомірність та правильність здійснених відповідачем нарахувань, може бути предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право, зокрема: про стягнення плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення при порушенні вимог щодо якості і режиму їх скидання; про припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення (у випадку припинення надання послуг), тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №918/662/21.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про можливість розгляду таких вимог у господарському суді та безпідставно скасував ухвалу господарського суду міста Києва від 14.11.2022 про закриття провадження в цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України.
Відповідно до цієї норми господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Тобто провадження у справі підлягає закриттю, якщо при її розгляді буде встановлена непідвідомчість справи господарському суду (стаття 20 ГПК України).
Отже, об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №   918/662/21, сформовано правову позицію у правовідносинах про стягнення плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення при порушенні вимог щодо якості і режиму їх скидання щодо застосування пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України щодо можливості самостійного розгляду вимог у господарському суді яка і була застосована судом першої інстанції під час розгляду справи.
З огляду на викладене доводи касаційної скарги щодо недотримання вимог пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України, знайшли своє підтвердження, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Отже, суд першої інстанції дотримався норм процесуального права прийняв рішення, яке відповідає закону, та яке скасоване судом апеляційної інстанції без наявності підстав, визначених статтею 277 ГПК України.
Щодо посилання позивача у відзиві на касаційну скаргу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі  №   522/1528/15-ц Суд вважає за необхідне заначити, що вказана справа з огляду на її предмет і підстави позову, характеру спірних правовідносин, зміст прав та обов`язків у цих спірних правовідносинах є не релевантною до спірних правовідносин з огляду на очевидну суттєву відмінність обставин у цій справі до справи, яка розглядається. Так, у справі № 522/1528/15-ц встановлювались обставини щодо існування такого способу захисту, як визнання правочину припиненим.  При цьому Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.
Натомість у справі, що розглядається, позивач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження відсутності у ПАТ "АК "Київводоканал" права на одержання від ПАТ "ККФ "Рошен" плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням. Заявлена позивачем у цій справі вимога не може самостійно розглядатися в окремій справі. Встановлення таких обставин, як правомірність та правильність здійснених відповідачем нарахувань, може бути предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право, зокрема: про стягнення плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення при порушенні вимог щодо якості і режиму їх скидання; про припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення (у випадку припинення надання послуг), тощо. А тому судом першої інстанції правомірно застосовані висновки викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №   918/662/21, як більш релевантні до правовідносин, які склались у справі, з урахуванням способу захисту цивільного права, яке залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернувся позивач та і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі і ключові питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
За змістом частини першої статті 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, письмових поясненнях підтвердилися та спростовують висновки суду апеляційної інстанції, яким скасовано рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, а тому касаційну скаргу слід задовольнити.
Судові витрати
Судовий збір у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції покладаються на позивача.
Питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесених у суді касаційної інстанції, буде розглянуто у строки і спосіб, передбачені 129 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 300, 308, 312, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023  у справі №   910/6803/22 задовольнити.
2. Скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023, а ухвалу господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №   910/6803/22 залишити в силі.
3. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Київська кондитерська фабрика "Рошен" на користь приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн, 00 коп судового збору за подання касаційної скарги.
4. Видачу відповідного наказу доручити господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              І. Булгакова

Суддя                                                                                                              Т. Малашенкова

Суддя                                                                                                              В. Селіваненко