ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року 
м. Київ
cправа №  902/1308/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець    О.    А. - головуючий, Баранець    О.    М., Губенко    Н.    М.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 (головуючий суддя - Саврій    В.    А., судді - Савченко    Г.    І., Миханюк    М.    В.)
у справі №    902/1308/22
за заявою  ОСОБА_1 
про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст заяви про забезпечення позову
1.           ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Вінницької області з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:
- зупинення дії рішення Вінницької міської ради 25 сесії 8 скликання №    1208 від 30.09.2022 "Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2";
- заборони Вінницькій міській раді вчиняти дії щодо реорганізації юридичної особи Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2";
- заборони Вінницькій міській раді та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу - Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2";
- заборони Вінницькій міській раді та Комісії з реорганізації шляхом приєднання комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2" вчиняти дії щодо майна Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2", а саме: передавати в оперативне управління, постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати в оренду, продавати, використовувати як заставу, вирішувати питання його відчуження;
- заборони Вінницькій міській раді та Комісії з реорганізації шляхом приєднання комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2" проводити скорочення працівників Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2" на підставі рішення Вінницької міської ради 25 сесії 8 скликання №    1208 від 30.09.2022 "Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2".
2.          В обґрунтування поданої заяви заявник вказує, що має намір звернутися до Господарського суду Вінницької області з позовом до Вінницької міської ради, Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький), треті особи на стороні позивача: Національна професійна спілка "Прометей", Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2", про скасування рішення Вінницької міської ради №    1208 від 30.09.2022 "Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2", визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
3.          Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.12.2022 заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.
4.          Вжито заходи забезпечення позову шляхом:
- заборони Вінницькій міській раді та всім державним реєстраторам суб`єктів державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, включаючи державних реєстраторів структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції України, виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в містах Києві та Севастополі державної адміністрації, нотаріусам та акредитованим суб`єктам державної реєстрації, вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу - Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2";
- заборони Вінницькій міській раді вчиняти дії щодо реорганізації юридичної особи Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2".
5.          В решті вимог заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
6.          Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 ухвалу Господарського суду Вінницької області від 19.12.2022 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.
7.          Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, зводяться до оцінки правомірності дій Вінницької міської ради, тоді як питання обґрунтованості майбутніх позовних вимог чи правомірності/протиправності дій органу місцевого самоврядування не може оцінюватися чи вирішуватися під час розгляду заяви про забезпечення позову.
8.          Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, оскільки встановлені оскаржуваною ухвалою заборони, значно більше порушують права Вінницької міської ради та Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" ніж виступають заходом щодо охорони матеріально-правових інтересів єдиного позивача - ОСОБА_1 , як користувачки послуг Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2", від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.
9.          При цьому, будь-яких переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в господарській справі у разі задоволення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, заявником до заяви про забезпечення позову надано не було.
10.          Апеляційний господарський суд, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, дійшов висновку, що подана заява не відповідає зазначеним вище вимогам.
11.          Зважаючи на викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про помилковість висновків суду першої інстанції, що незастосування заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
12.           ОСОБА_1 звернулась з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Вінницької області від 19.12.2022.
13.          У касаційній скарзі скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, при цьому, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження скаржник зазначає, що апеляційним господарським судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Позиція інших учасників справи
14.          Вінницька міська рада подала відзив, у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Позиція Верховного Суду
15.          Перевіривши повноту встановлення судом апеляційної інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
16.          Як вбачається із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до Вінницької міської ради, Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), треті особи на стороні позивача: Національна професійна спілка "Прометей", Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" про скасування рішення Вінницької міської ради №1208 від 30.09.2022 "Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2", визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.
17.          В обґрунтування наявності підстав забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що оскаржуваним рішенням Вінницької міської ради №    1208 від 30.09.2022 порушуються її права як користувачки послуг Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2" зареєстрованої в районі обслуговування з надання акушерсько-гінекологічної допомоги за місцем проживання.
18.          Також зазначила, що в результаті незаконної реорганізації Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" вона зазнає моральної шкоди внаслідок погіршення якості медичних послуг, ускладнення їх надання (враховуючи територіальну віддаленість і складність пересування інваліда дитинства І групи Б підгрупи (опорно-рухового апарату).
19.          Окрім того, оскаржуване в майбутньому рішення Вінницької міської ради порушує право членів Вінницької міської територіальної громади на отримання медичних послуг; право членів територіальної громади на участь у вирішенні питань, що безпосередньо стосуються прав та законних інтересів громади.
20.          Питання припинення діяльності медичного закладу може вирішуватись лише через достатньо зрозумілу висловлену волю територіальної громади на це. Рішення Вінницької міської ради №    1208 від 30.09.2022 прийнято без громадського обговорення в трудовому колективі, територіальній громаді міста Вінниці, що підтверджується відповідно до листа ВМР №П/01/134879/1-00-10 від 24.10.2022.
21.          Також заявник звертала увагу, що члени територіальної громади вже висловили свою позицію проти такого рішення, використовуючи інститути прямої демократії в порядку ст.142 Конституції України, тобто безпосередньо (а не тільки через орган місцевого самоврядування) шляхом подання двох електронних петицій, а саме:
1. "Збереження Вінницького міського клінічного пологового будинку №2" від 05.09.2022 "Зберегти пологовий будинок #2" (набрала 439 підписів громадян із потрібних 350, опубліковано за інтернет-посиланням: https://petition.e-dem.ua/vinnytsia/Petition/View/2491).
2. "Ваше найвагоміше слово влади на Вінниччині" від 28.10.2022, (набрала 396 підписів громадян із потрібних 350, опубліковано за інтернет-посиланням: https://petition.e-dem.ua/vinnytsia/Petition/View/2508).
22.           ОСОБА_1 зазначає, що 07.11.2022 на розгляд Вінницької міської ради було внесено місцеву ініціативу трьох громадських організацій і благодійної організації з проектом рішення "Про скасування рішення 25 сесії Вінницької міської ради 8 скликання від 30.09.2022 №    1208 "Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2". Уповноважена особа - Верлан-Кульшенко    О.    О. Також 10.11.2022 на розгляд Вінницької міської ради було внесено місцеву ініціативу 467 членів територіальної громади з проектом рішення "Про скасування рішення 25 сесії Вінницької міської ради 8 скликання від 30.09.2022 №    1208 "Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2". Уповноважена особа - ОСОБА_2 .
23.          Однак, Вінницька міська рада у відповідь відмовилася скасовувати своє рішення №    1208.
24.          На думку заявника, рішення Вінницької міської ради №    1208 прийнято також з грубим ігноруванням норм чинного законодавства, без дотримання положень Регламенту Вінницької міської ради, затвердженого рішенням ВМР №    42 від 04.12.2020, щодо підготовки і розгляду радою процедурних питань на сесії, порядку внесення на сесію ради проекту рішення, його обговорення та ухвалення на сесії.
25.          Як наслідок, 14.10.2022 державним реєстратором Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було незаконно здійснено реєстраційну дію щодо КНП "Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації", проведену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
26.          Заявник також зазначила, що Національна професійна спілка "Прометей" яка має первинний статус, діє в Комунальному некомерційному підприємстві "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2", повідомила роботодавця в порядку ч.7 ст.16 Закону України "Про професійні спілки, їх права і гарантії" про початок своєї діяльності, уповноважена представляти трудовий колектив відповідно до протоколу Конференції трудового колективу від 28.09.2022. За таких обставин до справи підлягають залученню треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" та Національна професійна спілка "Прометей".
27.          Так Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
28.          Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.
29.          Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
30.          Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
31.          Згідно з частинами першою, другою статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
32.          Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №    381/4019/18.
33.          Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.
34.          Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 137 ГПК України).
35.          Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).
36.          Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
37.          Відповідно до частини п`ятої статті 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.
38.          Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина 11 статті 137 ГПК України).
39.          У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
40.          Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
41.          Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
42.          В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №    910/1040/18, від 18.12.2018 у справі № 912/1616/18 і від 26.09.2019 у справі № 917/751/19.
43.          Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. 
44.          При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
45.          Касаційний господарський суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
46.          Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.
47.          Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.
48.          Місцевий господарський суд, частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, послався на приписи статті 49 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.
49.          Так, врахувавши наведену норму Конституції України в частині того, що існуюча мережа державних і комунальних закладів охорони здоров`я не може бути скорочена, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що у майбутній справі за позовом заявника з`ясуванню підлягає питання правомірності припинення Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2", а також чи не порушено право членів Вінницької територіальної громади на отримання послуг медичної допомоги припиненням комунального медичного закладу.
50.          Зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів заявника про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, реалізація процедури припинення юридичної особи, взагалі унеможливить в подальшому виконання рішення суду та практично унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів не лише потенційного позивача, а й усіх працівників Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2" і членів територіальної громади міста Вінниці.
51.          Відповідно, за висновком місцевого господарського суду незастосування заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.
52.          При цьому, суд першої інстанції зазначив, що ефективними та законодавчо передбаченим заходом забезпечення позову із заявлених ОСОБА_1 є заборона Вінницькій міській раді та іншим суб`єктам реєстрації вчиняти реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу - Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2", а також заборона Вінницькій міській раді вчиняти дії щодо реорганізації юридичної особи Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2".
53.          Разом з цим, суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду та відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, зазначив, що твердження заявника про те, що в майбутньому рішення Вінницької міської ради порушить право членів Вінницької міської територіальної громади на отримання медичних послуг, право членів територіальної громади на участь у вирішенні питань, що безпосередньо стосуються прав та законних інтересів громади, не приймається до уваги, оскільки забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів саме позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, однак інші члени територіальної громади, на порушення прав яких посилається заявник, не звертаються з позовом у даній справі та таких повноважень заявнику не надавали. З огляду на що, посилання заявника на електронні петиції та внесені місцеві ініціативи членів територіальної громади не можуть прийматися до уваги, оскільки останні не виступають позивачами у справі та таких повноважень заявнику не надавали. Крім цього апеляційний господарський суд зазначив, що Національна професійна спілка "Прометей", на порушення прав якої посилається заявник, не звертається з позовом у даній справі та таких повноважень для звернення від свого імені заявнику не надавала.
54.          Разом з цим, суд апеляційної інстанції відхилив посилання заявника на прийняття рішення Вінницької міської ради №    1208 з грубим ігноруванням норм чинного законодавства, без дотримання положень Регламенту Вінницької міської ради, затвердженого рішенням ВМР №    42 від 04.12.2020, зазначивши, що зазначена обставина підлягає з`ясуванню при розгляді спору по суті, та не може виступати на етапі прийняття рішення про забезпечення позову як встановлена обставина.
55.          Також суд відхилив посилання заявника на незаконно здійснено реєстраційну дію щодо КНП "Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації", оскільки зазначена обставина підлягає з`ясуванню також при розгляді спору по суті.
56.          Крім цього, за висновками суду апеляційної інстанції, також підлягають з`ясуванню при розгляді спору по суті та не можуть бути прийняті до уваги при розгляді заяви про забезпечення позову твердження заявника, що оскаржуваним рішенням Вінницької міської ради №    1208 від 30.09.2022 порушуються її права як користувачки послуг Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2" зареєстрованої в районі обслуговування з надання акушерсько-гінекологічної допомоги за місцем проживання, а також, що в результаті незаконної реорганізації Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2" вона зазнає моральної шкоди внаслідок погіршення якості медичних послуг, ускладнення їх надання (враховуючи територіальну віддаленість і складність пересування інваліда дитинства І групи Б підгрупи (опорно-рухового апарату).
57.          З огляду на наведене апеляційний господарський суд дійшов висновку, що обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, зводяться до оцінки правомірності дій Вінницької міської ради, тоді як питання обґрунтованості майбутніх позовних вимог чи правомірності/протиправності дій органу місцевого самоврядування не може оцінюватися чи вирішуватися під час розгляду заяви про забезпечення позову.
58.          При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що будь-яких переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в господарській справі у разі задоволення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, заявником до заяви про забезпечення позову не було надано.
59.          Суд апеляційної інстанції взяв до уваги доводи тимчасово виконуючого обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2", згідно яких працівників підприємства попереджено про зміни в організації виробництва і праці, пов`язані із реорганізацією, та отримано попередні згоди від 194 працівників, це 75% на переведення на вакантні посади до закладу-правонаступника КНП "Вінницька міська клінічна лікарня "Центр матері та дитини". Ще 7 працівників надали згоди на переведення у КНП "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №1" згідно з вимогами трудового законодавства.
60.          При цьому суд зазначив, що в заяві про забезпечення позову заявником не обґрунтовано в чому саме полягає пріоритетність її немайнових вимог, про задоволення яких вона мала намір подати позов, перед правами працівників, які виявили бажання продовжувати працювати в закладі - правонаступнику, та гарантованим Конституцією України правом на працевлаштування та отримання заробітної плати.
61.          Суд апеляційної інстанції також зауважив, що заходи до забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії щодо майна та заборони проводити скорочення працівників Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2" є не співмірним тягарем, з огляду на обставини справи.
62.          Відтак, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, оскільки встановлені оскаржуваною ухвалою заборони, значно більше порушують права Вінницької міської ради та Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2" ніж виступають заходом щодо охорони матеріально-правових інтересів єдиного позивача - ОСОБА_1 , як користувачки послуг Комунального некомерційного підприємства "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    2", від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.
63.          Додатково суд апеляційної інстанції, взявши до уваги доводи Вінницької міської ради, зазначив, що безкоштовні медичні послуги за програмою медичних гарантій у м. Вінниці також надають: Комунальне некомерційне підприємство "Вінницький міський клінічний пологовий будинок №    1", Комунальне некомерційне підприємство "Вінницька міська клінічна лікарня "Центр матері та дитини", Комунальне некомерційне підприємство "Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня" та обласна клінічна лікарня ім. Пирогова. Також, жіноча консультація, до якої зверталася ОСОБА_1 , після завершення процедури реорганізації підприємства і приєднання його до складу КНП "Вінницька міська клінічна лікарня "Центр матері та дитини" залишиться у тому ж приміщенні.
64.          Апеляційний господарський суд встановив, що будь-яких переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в господарській справі у разі задоволення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, заявником до заяви про забезпечення позову не було надано.
65.          З огляду на наведене, колегія суддів суду апеляційної інстанції, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, дійшла висновку, що подана заява не відповідає зазначеним вище вимогам, у зв`язку з чим дійшла висновку про помилковість висновків суду першої інстанції, що незастосування заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.
66.          Так, Верховний Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції, врахувавши наведені законодавчі приписи та встановивши, що: між деякими із запропонованих заходів забезпечення позову і предметом майбутнього позову відсутній зв`язок; частина доводів заяви, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову має перевірятись та встановлюватись виключно в ході розгляду справи по суті; заявником не доведено обґрунтованість припущень про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заявлених нею заходів забезпечення позову у цій справі.
67.          При цьому, колегія суддів зазначає, що доводи касаційної скарги наведених висновків не спростовують та не містять належного обґрунтування наявності у даному випадку обставин необхідності вжиття заходів забезпечення позову у цій справі.
68.          За таких обставин, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
69.          Відповідно статті 300 ГПК України до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
70.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу -  без задоволення.
71.          Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).
72.          Таким чином, перевіривши постанову суду апеляційної інстанції в межах вимог та доводів касаційної скарги, встановивши, що доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального і процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження та зводяться до переоцінки доказів у справі, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

Розподіл судових витрат
73.          Враховуючи те, що заявник в силу приписів пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, касаційний суд за правилами статті 129 ГПК України не здійснює розподіл судових витрат за подання касаційної скарги.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.          Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 у справі №    902/1308/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                             О.    А.    Кролевець

Судді                                                                                           О.    М.    Баранець

                                                                                          Н.    М.    Губенко