УХВАЛА

11 травня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/16004/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського    суду Малашенкової    Т.М. 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне об`єднання «Проект монтаж наладка» (далі - ТОВ «Проект монтаж наладка», скаржник)
на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2023 
у справі №910/16004/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне об`єднання «Проект монтаж наладка»
до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 
про стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Проект монтаж наладка» 25.04.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій скаржник просить, зокрема, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2023 у справі №910/16004/20 повністю та передати справу на новий розгляд до місцевого суду. Крім того у прохальній частині скарги просить поновити пропущений строк.
Відповідно до протоколу атоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 28.04.2023 для розгляду касаційної скарги у справі №910/16004/20 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т. М. - головуючий, Бенедисюка І. М., Колос    І.    Б.
Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Верховний Суд встановив таке.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Так, підставами для подання касаційної скарги ТОВ «Проект монтаж наладка» та скасування оскаржуваних судових рішень є порушення норм матеріального та процесуального права, а саме:
- посилаючись на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що апеляційним судом не враховано висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17 щодо застосування частини першої статті 638, частини першої та другої статті 640, частини другої статті 642, частини першої та другої статті 837, статей 843, 846 Цивільного кодексу України, частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України; 
- посилаючись на підпункти «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України обґрунтовує наявність випадків для перегляду в касаційному порядку оскаржуваних судових рішень у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб:
- позивач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням у цій справі №910/16004/20 при розгляді інших справ №910/13871/20, №910/16007/20, №910/14682/20 - справи з аналогічних правовідносин між тими ж сторонами лише за іншими договорами підряду, заборгованість, за якими нібито була врегульована угодою про припинення зобов`язань прощенням боргу, якою заперечуються обставини і у даній справі;  
- дана справа №910/16004/20 має виняткове значення для позивача, зокрема для правильності податкового обліку, необхідністю коригування ПДВ за період, який вже був провірений податковими органами, додаткової сплати податків до бюджету, в якому кошти вже використані згідно з встановленими видатками (період 2018 року). У даному конкретному випадку, оскаржувана постанова у справі №910/16004/20 безпосередньо впливає на розгляд аналогічних справ №910/13871/20, №910/14682/20, №910/16007/20 та фактично призводить до втрати майна, яке належить позивачу (у розмірі 3 млн. грн за постачання обладнання та виконані роботи), що суперечить засадам цивільного законодавства визначеним у статті 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність). Таким чином, за наслідками прийняття апеляційним судом оскаржуваної постанови у справі №910/16004/20, позивач втрачає значні кошти, в межах аналогічних судових проваджень, без права на їх повернення, а тому права та законні інтереси позивача залишаються не захищеними, що у свою чергу протирічить принципам верховенства права, закріпленими у статті 8, 129 Конституції України.   
З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ «Проект монтаж наладка» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України. Відтак не є очевидно не прийнятними за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.
Також згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно із частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про  судовий збір».
За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Згідно з частиною першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру було встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На час подання позову статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102, 00 грн.
В прохальній частині касаційної скарги скаржник виклав свої вимоги до Суду в такій редакції: « 5. Скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 04 березня 2021 року  та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09 березня 2023 року у господарській справі №910/16004/20 - повністю та передати господарську справу №910/16004/20 на новий розгляд до Господарського суду м. Києва».
Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором №1608000596 від 26.08.2016 в розмірі 1    033    763, 20 грн, з них: основного боргу - 831 970, 23 грн, інфляційних нарахувань - 134 221, 48 грн та 3% річних - 67 571, 49 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/16004/20 в позові відмовити повністю.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2023 у справі №910/16004/20, зокрема: Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/16004/20 змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції даної постанови. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №  910/16004/20 залишено без змін.
Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги наявність позову який має майновий характер, оскаржувані судові рішення та вимоги касаційної скарги за якими, зокрема просить скасувати судові рішення повністю та передати справу на новий розгляд, скаржник при поданні цієї касаційної скарги мав сплати судовий збір у сумі 31    012, 90 грн за вимогу майнового характеру за позовом про стягнення 1    033    763, 20 грн, з них: основного боргу - 831 970, 23 грн, інфляційних нарахувань - 134    221, 48 грн та 3% річних - 67 571, 49 грн [1    033    763, 20 грн х 1,5% вимога майнового характеру -    15    506, 45 грн х 200%].
На підтвердження доказів сплати судового збору скаржником додано до касаційної скарги платіжну інструкцію №6 від 24.04.2023, з якої вбачається, що судовий збір сплачено в сумі 30    814, 30 грн, тобто в меншому ніж належить до сплати розмірі.
Виходячи з вимог викладених в прохальній частині касаційної скарги та меж касаційного оскарження Верховний Суд зазначає, що з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати докази доплати судового збору у розмірі 198, 60 грн, який має бути перерахований за актуальними реквізитами щодо сплати судового збору за подачу касаційної скарги до Верховного Суду на час вчинення такої дії, якщо скаржник оскаржує рішення судів попередніх інстанцій в межах вимог викладених в прохальній частині касаційної скарги.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви  без руху  зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви  без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на викладене, касаційна скарга ТОВ «Проект монтаж наладка» підлягає залишенню  без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом надання документа на підтвердження доплати судового збору в розмірі 198, 60 грн, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до Державного бюджету України судового збору за розгляд справ Верховним Судом за актуальними реквізитами щодо сплати судового збору до Верховного Суду.
Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків або не в повному обсязі усунення недоліку протягом установленого строку матиме наслідок повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, виходячи з вищенаведеного. 
Враховуючи, що касаційна скарга містить недоліки, Суд вважає за необхідне залишити її без руху, а відтак, заявлене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, розглядатиметься після усунення недоліку касаційної скарги.
Керуючись статтями 123, 174, 234, 235, 290, 292 ГПК України, статтею 4 Закону України «Про  судовий збір», Верховний Суд, -
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне об`єднання «Проект монтаж наладка» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2023 у справі №910/16004/20 - залишити без руху.
2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергетичне об`єднання «Проект монтаж наладка» строк для усунення недоліку касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліку через систему «Електронний суд» або поштою за адресою: м. Київ, вул.    О.    Копиленка, 6.
3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергетичне об`єднання «Проект монтаж наладка», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова