УХВАЛА

22 березня 2023 року

м. Київ

cправа №  909/1188/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І. С. - головуючого, Зуєва В. А., Сухового В. Г., 
секретар судового засідання - Корнієнко О. В., 
за участю представників:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Голден» - Чумаченка О. Є.,
Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Ананійчука О. А., Лопатнікової А. В.,
Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу (із урахуванням нової редакції касаційної скарги) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Голден»
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 (у складі колегії суддів: Галушко Н. А. (головуючий), Желіка М. Б., Орищин Г. В.)
та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.08.2022 (суддя Фанда О. М) із урахуванням ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 31.08.2022 про виправлення описки 
у справі № 909/1188/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Голден»
до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича,
про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення та запису про державну реєстрацію та визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Голден» (далі - ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден») звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк), Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби В. М., у якому просило:
- витребувати майно із чужого незаконного володіння, а саме, готельний комплекс, що складається з: Блоку А, А загальною площею 4 818,4 кв. м; Блоку Б, Б загальною площею 1 882,5 кв. м; Блоку В, В загальною площею 1 853, 6 кв. м; дизель-генератора Г загальною площею 6,0 кв. м; трансформаторної Д загальною площею 24,0 кв. м; котельні Е загальною площею 30,9 кв. м; насосної Є загальною площею 33,0 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 380712326110, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, будинок 221;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31369556 від 13.09.2016, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби В. М., про реєстрацію права приватної власності ПАТ КБ «ПриватБанк» на готельний комплекс, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, будинок 221, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 380712326110;
- скасувати запис про державну реєстрацію права власності № 16367551, щодо реєстрації за ПАТ КБ «ПриватБанк» права власності на готельний комплекс, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, будинок 221, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 380712326110;
- визнати за ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» право власності на готельний комплекс, що складається з: Блоку А, А загальною площею 4818,4 кв. м; Блоку Б, Б загальною площею 1 882,5 кв. м; Блоку В, В загальною площею 1 853, 6 кв. м; дизель-генератора Г загальною площею 6,0 кв. м; трансформаторної Д загальною площею 24,0 кв. м; котельні Е загальною площею 30,9 кв. м; насосної Є загальною площею 33,0 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 380712326110, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, будинок 221. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на суперечливу поведінку АТ КБ «ПриватБанк», яка полягає у тому, що у позові, який розглядається Високим судом правосуддя Англії, Банк стверджує та офіційно заявляє про нікчемність кредитних договорів, укладених протягом 2013-2014 років, серед яких зазначає і кредитні договори, укладені з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ранея» (далі - ТОВ «Ранея»), Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестгруп» (далі - ТОВ «Інвестгруп»), Товариством з обмеженою відповідальністю «Церіс» (далі - ТОВ «Церіс»), на забезпечення виконання зобов`язань за якими було укладено 30.05.2016 договір іпотеки № 354 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Зірка Буковелю» (далі - ТОВ «Зірка Буковелю»), і за яким в подальшому було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Тобто стверджуючи про нікчемність основного зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» фактично висловив своє невизнання та неприйняття не лише кредитних договорів, але й договорів, які укладались на забезпечення таких кредитних договорів як похідних від основного зобов`язання, зокрема, договору іпотеки від 30.05.2016 № 994.
Позивач зазначає, що він як власник нерухомого майна, переданого в іпотеку, не погоджується з позицією відповідача щодо нікчемності спірних кредитних договорів та договору іпотеки, однак, враховуючи зазначене вважає, що така позиція відповідача призводить до безпідставності звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за спірними кредитними договорами. 
Отже, вказуючи про нікчемність кредитних договорів, АТ КБ «ПриватБанк» засвідчив відсутність волевиявлення та відсутність підстав набуття права власності на предмет іпотеки, а відтак і про ненабуття ним права власності на предмет іпотеки. Тому, з метою захисту права власності на предмет іпотеки позивач, посилаючись на статті 215, 216 та 1212 Цивільного кодексу України, просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та витребувати спірне майно з незаконного володіння АТ КБ «ПриватБанк», визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно.
Щодо позовних вимог до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби В. М. позивач зазначає, що на час прийняття рішення про реєстрацію за АТ КБ «ПриватБанк» права власності на спірне іпотечне майно було відсутнє волевиявлення стягувача на звернення стягнення на предмет іпотеки, тому у державного реєстратора було відсутнє право приймати таке рішення та вчиняти запис про державну реєстрацію права власності.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 23.08.2022 (із урахуванням ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 31.08.2022 про виправлення описки), залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022, у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволення позову, суди попередніх інстанцій виходили із відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Не погоджуючись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у грудні                     2022 року ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.08.2022 скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Разом із касаційною скаргою позивачем подано клопотання про передачу справи  № 909/1188/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.02.2023 відкрито касаційне провадження у справі № 909/1188/21 за касаційною скаргою ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.08.2022 (із урахуванням ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 31.08.2022 про виправлення описки) з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 ГПК України; касаційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22.03.2023.
АТ КБ «ПриватБанк» у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, є необґрунтованими та безпідставними, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
У запереченні на заявлене позивачем клопотання АТ КБ «ПриватБанк» зазначає про відсутність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та просить відмовити у задоволенні клопотання.
Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба В. М. не скористався своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу, в судове засідання свого представника не направив.
Відповідно до частини 1 статті 301 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень статті 300 цього Кодексу.
Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.
Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.
Ураховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення зазначеному учаснику справи ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, а також те, що зазначений учасник справи не звертався до суду з будь-якими заявами щодо розгляду справи, явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання за відсутності представника Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Верба В. М. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наведені у клопотанні ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» доводи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Згідно з частиною 5 статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
За змістом наведеної норми права для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна наявність виключної правової проблеми з урахуванням кількісного та якісного показників. Тобто йдеться про правову проблему не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, наявних або таких, що можуть виникнути, з урахуванням: правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності; наявних обставин, з яких вбачається, що немає усталеної судової практики з відповідних питань, поставлені правові питання не визначені на нормативному рівні, немає процесуальних механізмів вирішення такого питання тощо; того, як вирішення цієї проблеми вплине на забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики. 
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до положень частини 5 статті 302 ГПК України, суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку, з урахуванням порушеного питання оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо існування проблеми у застосуванні відповідної норми права, а також оцінює, чи необхідна така передача для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.
При вирішенні клопотання ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» про передачу справи № 909/1188/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд враховує, що в провадженні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на час розгляду зазначеного клопотання перебуває 4 аналогічні справи: № 909/1188/21, № 909/1197/21, № 909/1187/21,                         № 909/1191/21. 
У справі № 909/1188/21 судами попередніх інстанцій встановлено, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі -                    ПАТ АК «ПриватБанк», зміно найменування на АТ КБ «ПриватБанк») та ТОВ «Церіс», ТОВ «Інвестгруп» та ТОВ «Ранея» укладено договори відновлювальної кредитної лінії, зокрема, кредитні договори: від 21.01.2014 № 4Ц14032И, від 10.02.2014 № 4Ц14060Д, від 01.11.2013 № 4И13700Д, від 04.11.2013                          № 4И13703Д, від 18.11.2013 № 4Р13738Д, від 24.10.2014 № 4Р14331И.
30.05.2016 між Банком та ТОВ «Зірка Буковелю» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С. А. та зареєстрованим в реєстрі за № 994.
03.06.2016 між Банком та ТОВ «Зірка Буковелю» укладено договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С. А. та зареєстрованим в реєстрі за № 1058.
Відповідно до пункту 7 договору іпотеки частиною предмету іпотеки є - готельний комплекс, що складається з: Блоку А, А загальною площею 4 818,4 кв. м; Блоку Б, Б загальною площею 1 882,5 кв. м; Блоку В, В загальною площею 1 853, 6 кв. м; дизель-генератора Г загальною площею 6,0 кв. м; трансформаторної Д загальною площею 24,0 кв. м; котельні Е загальною площею 30,9 кв. м; насосної Є загальною площею 33,0 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 380712326110, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, будинок 221.
08.09.2016 ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» збільшено розмір власного статутного капіталу товариства шляхом отримання додаткових внесків у вигляді належного ТОВ «Зірка Буковель» на праві власності нерухомого майна, що виступало предметом іпотеки.
09.09.2016 між ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» та ТОВ «Зірка Буковелю» складено акт прийому-передачі щодо прийняття позивачем майнового внеску до статутного капіталу у вигляді нерухомого майна - предмету іпотеки.
12.09.2016 ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» листом № 02 у відповідь на лист ПАТ КБ «ПриватБанк» від 11.09.2016 № 11092016/7 (щодо ініціювання банком процедури звернення стягнення на предмети іпотеки, в тому числі, спірний об`єкт нерухомого майна, який передано в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами на підставі договору іпотеки від 30.05.2016 № 994) повідомило, що свої вимоги банк може задовольнити відповідно до процедури звернення стягнення, передбаченої договором іпотеки та статтями 33-38 Закону України «Про іпотеку».
13.09.2016 на підставі іпотечного застереження, передбаченого договором іпотеки, ПАТ КБ «Приватбанк» вчинило дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття його у власність та 13.09.2016 зареєструвало право власності.
21.12.2016 Банк перейшов в державну власність.
У 2017 році Банк з метою захисту своїх прав звернувся до Високого Суду Англії та Уельсу з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Компанії «Тімтренд Лімітед», Компанії «Трейд Поїнт Агро Лмвтед», Компанії «Колліер Лімітед», Компанії «Россіні Івестінг Корп», Компанії «Мілберт Венчес Інк» та Компанії «ЗАО Укртранзитсервіс ЛТД» про стягнення коштів (далі - «Лондонський позов»). 
Як зазначає позивач, у «Лондонському позові» Банк стверджує про наявність фактичних обставин, які, згідно аргументу банку, якщо будуть встановлені Високим Судом Англії та Уельсу, матимуть своїм наслідком нікчемність ряду кредитних договорів в силу закону, включаючи кредитні договори, які забезпечувались договором іпотеки. Вказана обставина не заперечується АТ КБ «ПриватБанк». Разом з цим позивач наголошує, що у справі № BL-2017-00065 Банк заявляє про наявність фактичних обставин, які матимуть своїм наслідком нікчемність ряду кредитних договорів в силу закону, включаючи кредитні договори, які забезпечувались договором іпотеки.
Так, предметом позову ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» у справі                       № 909/1188/21 є вимоги про витребування з чужого незаконного володіння об`єкта нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна за банком, скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за банком та визнання за позивачем права власності на об`єкт нерухомого майна.
Апеляційний суд, залишивши без змін рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден», погодився з його висновком, що позивачем не доведено жодних обставин, з якими закон пов`язує нікчемність іпотечного договору та, застосовуючи пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України ) та доктрину «заборони суперечливої поведінки», врахував суперечливу поведінку позивача, який спочатку листом від 12.09.2016 № 02 дав згоду на звернення стягнення на іпотечне майно за договором іпотеки, а в подальшому через 6 років звернувся до господарського суду з позовними вимогами, спрямованими на відновлення права власності на предмет іпотеки.
При цьому апеляційний суд погодився, що позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності є безпідставними, а позовні вимоги про скасування рішення, запису про державну реєстрацію права власності на це майно не є ефективним способом захисту.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.
У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.
Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. 
Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).
Згаданий принцип римського права «venire contra factum proprium» є вираженням «equitable estoppel» - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на «principles of fraud» та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище. Доктрина виступає своєрідним механізмом гарантування захисту очікувань іншої сторони правовідносини і забезпечення балансу відносин між сторонами.
За змістом положень статей 14, 269, 300 ГПК України передбачено обов`язок господарського суду при здійсненні правосуддя керуватися принципом диспозитивності, суть якого полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Так, предметом позову у процесуальному сенсі є звернення позивача до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» зазначало:
- позивач як власник іпотечного майна в силу закону свідомо розраховував на правомірність звернення Банком стягнення на предмет іпотеки на підставі дійсних та законних кредитних договорів, а тому без жодних нарікань, застережень виконав умови договору іпотеки, на підставі чого Банк набув у власність предмет іпотеки;
- такі обставини існували реально, адже листом від 12.09. 2016 № 02 позивач підтвердив свою згоду на задоволення вимог Банку за кредитними договорами за рахунок майна, визначеного договором іпотеки, адже у разі законності та дійсності кредитних договорів Банк мав повне законне право на задоволення власних кредиторських вимог;
- позивач, покладаючись на добросовісну поведінку Банку, свідомо розраховував на законність звернення стягнення на майно, що перебувало у його власності;
- у «Лондонському позові» АТ КБ «Приватбанк» було зроблено заяву про нікчемність кредитних договорів, які забезпечувалися договором іпотеки, а тому фактично предмет іпотеки вибув із власності позивача безпідставно, що спричинило йому істотну майнову шкоду;
- зміна поведінки Банку (спочатку звернення стягнення на іпотечне майно на підставі кредитних договорів, а після - у «Лондонському позові» ствердження про їх нікчемність) призвела до настання негативних наслідків для позивача, який покладався на попередню поведінку порушника, а саме повну законність та правомірність набуття останнім права власності на майно позивача, визначене договором іпотеки, шляхом звернення стягнення;
- Банк, який в силу закону повинен був діяти правомірно у межах процедури звернення стягнення на іпотечне майно в підсумку (з огляду на заяву нікчемності у «Лондонському позові»), діяв несправедливо, недобросовісно.
У справі № 909/1188/21 суди попередніх інстанцій при вирішенні заявлених                       ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» позовних вимог врахували суперечливу поведінку позивача та не надали будь-якої правової оцінки обставинам, які були зазначені і встановлені судами, що можуть свідчить і про суперечливу поведінку АТ КБ «Приватбанк».
Враховуючи наведене; відсутність висновків Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду щодо застосування принципу добросовісної поведінки сторін правовідносин та доктрини «заборони суперечливої поведінки» у випадку наявності ознак такої поведінки не у однієї, а у обох сторін правовідносин; а також існування наведеної виключної правової проблеми у декількох справах, які перебувають на розгляді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, є підстави для задоволення заявленого ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Голден» клопотання про передачу справи № 909/1188/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Керуючись статтями 234, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Голден» задовольнити.
2. Справу № 909/1188/21 разом з касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Голден» передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.
Головуючий  суддя                                                                              І. С. Берднік
Судді:                                                                                                                В. А. Зуєв
                                                                                                                 В. Г. Суховий