УХВАЛА

18 квітня 2023 року 
м. Київ

cправа №  925/579/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О.   В. - головуючий, Волковицька Н. О., Зуєв В. А., 
розглянувши матеріали касаційної скарги першого заступника керівника Київської міської прокуратури 
на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.08.2022 (суддя Скиба Г. М.) 
і постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 (головуючий суддя Кропивна Л. В., судді Сулім В. В., Ткаченко Б. О.) 
у справі № 925/579/22
за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі 1) Черкаської державної сільськогосподарської дослідної станції Національного наукового центру "Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України" і 2) Національної академії аграрних наук України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Неон Груп" 
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Черкаської області в інтересах держави у особі Черкаської державної сільськогосподарської дослідної станції Національного наукового центру "Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України" (далі - позивач-1, Дослідна станція) та Національної академії аграрних наук України (далі - позивач-2, НААН України) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Неон Груп" (далі - відповідач, ТОВ "Неон Груп") з вимогами про:
-          визнання недійсними додаткової угоди від 28.07.2021 №1 в частині виключення абз.2 п.п.2.1 п.2 договору про закупівлю від 28.07.2021 №2707 (умова щодо цього договору, а також вартості одиниці товару не може бути збільшено до повного виконання договору сторонами), додаткової угоди від 18.10.2021 №2, додаткової угоди від 30.12.2021 №3 до договору про закупівлю від 28.07.2021 №2702, укладеного між Дослідною станцією і ТОВ "Неон Груп";
-          стягнення з ТОВ "Неон Груп" надмірно сплачених коштів за договором у розмірі 51   750 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням законодавства в сфері публічних закупівель при укладенні та виконанні зобов`язань за додатковими угодами до договору, що призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів (безпідставної зміни істотних умов договору: зростання ціни товару, зменшення обсягу закупівлі), що не відповідає положенням Закону України "Про публічні закупівлі" та законодавчо визначеним принципам, за якими мають здійснюватися такі закупівлі.
Невжиття Дослідною станцією і НААН України заходів щодо стягнення надмірно сплачених коштів, стало підставою для звернення заступника керівника Смілянської окружної прокуратури до Господарського суду Черкаської області з цим позовом.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.08.2022, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023, заяву ТОВ "Неон Груп" від 28.07.2022 про залишення позову без розгляду задоволено, позовну заяву заступника керівника Смілянської окружної прокуратури від 21.06.2022 №52-2090вих-22 в інтересах держави у особі Дослідної станції і НААН України залишено без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, оскільки прокурор не довів бездіяльності НААН України, а також не обґрунтував звернення в господарський суд з позовом в інтересах суб`єкта господарювання - Дослідної станції, яка не є органом влади чи місцевого самоврядування, а також суб`єктом владних повноважень.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав у прокурора здійснювати представництво інтересів держави в суді в особі Дослідної станції, оскільки остання не є суб`єктом, в особі якого прокурор може звернутися з позовом до суду за захистом законних інтересів держави в розумінні вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Разом з тим, суд апеляційної інстанції вказав, що Дослідна станція є самостійним суб`єктом господарювання, який може звернутися до суду за захистом своїх прав та/або інтересів, а прокурор не обґрунтував наявність у НААН України повноважень контролю за використанням підлеглими їй станціями бюджетних коштів.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, перший заступник керівника Київської міської прокуратури подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.08.2022 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023, справу №   925/579/22 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У касаційній скарзі прокурор зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та порушенням норм процесуального права, а саме статей 4, 53, 86, 226, частини 4 статті 236, статті 269 ГПК України.
Прокурор, зокрема, зазначає, що підставою для звернення до суду із цим позовом є порушення інтересу держави, який полягає у неправомірному витрачанні структурним підрозділом НААН України - Дослідною станцією державних коштів за договором поставки товарів. Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, за твердженнями прокурора, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 5 цього Закону.
У частині визначення уповноваженого органу, прокурор зазначає, що НААН України здійснює повноваження з управління державним майном, забезпечує його ефективне використання та розпоряджається ним у межах, визначених законодавством, а отже є суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах та повинна забезпечувати правовий механізм ефективного використання державного майна, зокрема і як головний розпорядник бюджетних коштів, контролювати їх ефективне використання науковими та дослідними установами, які входять до структури НААН України. 
Окрім того, прокурор зазначає, що Дослідна станція перебуває у віданні НААН України та є їй підзвітною, неприбутковою установою, що використовує державні кошти, а відтак стверджує, що позивач-1, по суті, реалізує функції держави, як суб`єкта владних повноважень щодо розпорядження належними державі коштами.
Ухвалою Верховного Суду від 04.04.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.08.2022 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 у справі № 925/579/22, призначено касаційну скаргу до розгляду у суді касаційної інстанції.
Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 13.04.2023 №   29.2-02/857 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 925/579/22 у зв`язку з відпусткою суддів Могила С. К. і Краснова Є. В.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2023 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька   Н.   О., Зуєв   В.   А.
Під час підготовки справи до розгляду колегія суддів установила, що ухвалою Верховного Суду від 21.12.2022 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу №   905/1907/21 за позовом прокурора в інтересах держави в особі Черкаської обласної ради та Комунального закладу "Канівська санаторна школа Черкаської обласної ради" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" про стягнення коштів у сумі 365   870,72 грн на користь Школи, в обґрунтування якого прокурор посилався на порушення сторонами, а саме, Школою та ТОВ "АС" вимог Закону України "Про публічні закупівлі" та умов договору при укладанні додаткових угод, якими без належних на те підстав внесено зміни до істотних умов договору - збільшено ціну за одиницю товару та зменшено кількість предмету закупівлі.
Підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначена необхідність уточнення висновку, наведеного у п.   9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, про те що "заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон), має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи. У контексті засадничого положення частини другої статті 19 Конституції України   відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави".
Необхідність уточнення висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в п.   9 постанови від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, аргументована, зокрема, визначенням суб`єкта владних повноважень, в особі якого прокурор може звернутися до суду, з урахуванням функціонального аспекту (здійснення функцій публічної влади, зокрема, шляхом розпоряджання та використання бюджетних коштів).
На вказані функції щодо розпорядження та використання бюджетних коштів посилається прокурор у цій справі, яка розглядається, з метою обґрунтування підстав для здійснення представництва інтересів держави у бюджетній сфері в особі НААН України та Дослідної станції. Окрім того, висновки, викладені у пункті 9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі №911/2169/20 покладені в основу оскаржуваних судових рішень у справі, яка розглядається.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 01.02.2023 прийняла до розгляду справу №   905/1907/21 у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання єдності судової практики та зважаючи, що правовідносини у справах №925/579/22 і №   905/1907/21 щодо питання застосування приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у спорах щодо захисту прокурором інтересів держави у сфері розпорядження та використання бюджетних коштів, є подібними, Суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №925/579/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №   905/1907/21.
Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 ГПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 і ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.08.2022 у справі №   925/579/22 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №   905/1907/21.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                О.   В.   Случ 

Судді                                                                                          Н. О. Волковицька
                                                            
                                                                                          В. А. Зуєв