ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року 
м. Київ

cправа №  910/13847/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. - головуючий (доповідач), Кібенко О.Р., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Натаріної О.О.,
представників учасників справи:
Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" - Алмаз В.В.,
Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Герц" - Губаненко Ю.П.
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"
на рішення Господарського суду Одеської області від 19.09.2022 (суддя Петров В.С.) 
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 (колегія суддів: Колоколов С.І., Разюк Г.П., Савицький Я.Ф.) 
у справі за позовом Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (далі - КП "ГІОЦ")
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Герц" (далі - ТОВ "ФК "Герц")
про стягнення 601 936,00 грн.
Суть спору
1.          У місті Києві з метою удосконалення системи обліку оплати проїзду та підвищення якості послуг з перевезення пасажирів у міському пасажирському транспорті створили автоматизовану систему обліку оплати проїзду (далі - АСОП, система), яка передбачала можливість купівлі єдиного електронного квитка незалежно від видів транспорту онлайн та іншими зручними для пасажирів способами (у пунктах придбання електронного квитка; через платіжні пристрої; через пункти поповнення транспортного ресурсу; через веб-сайт оператора; в інших пунктах продажу (поповнення)). 
2.          Власником АСОП є територіальна громада міста Києва, розпорядником - Департамент інформаційно-комунікаційних технологій виконавчого органу Київської міської ради (далі- КМР) (Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА), оператором - КП "ГІОЦ". Оператор укладав договори з іншими учасниками системи - перевізниками, банками, фінансовими установами.
3.          КП "ГІОЦ" та ТОВ "ФК "Герц" (як фінансова установа) уклали договір, за яким ТОВ "ФК "Герц" зобов`язано надавати фінансові послуги з приймання від пасажирів та переказу КП "ГІОЦ" коштів за придбані пасажирами електронні квитки. 
4.          КП "ГІОЦ" звернулося до суду з позовом до ТОВ "ФК "Герц", у якому, посилаючись на ст.1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) просило суд стягнути безпідставно отримані кошти за разові квитки з QR-кодом для проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва, які платники (пасажири) придбали, але не використали. 
5.          Господарський суд Одеської області рішенням, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду, у задоволенні позову відмовив. КП "ГІОЦ" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
6.          Ключовим питанням, яке постало перед судом у цій справі, було те, чи зобов`язане ТОВ "ФК "Герц" перераховувати на рахунок КП "ГІОЦ" кошти, отримані від продажу разових квитків з OR-кодом, якщо такі квитки не були використані пасажирами протягом 14 днів з моменту їх придбання, і пасажири не звернулися за поверненням цих коштів. 
7.          Верховний Суд касаційну скаргу задовольнив частково, виходячи з таких мотивів.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
8.          У серпні 2021 року КП "ГІОЦ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "ФК "Герц" про стягнення з останнього суми безпідставно отриманих коштів у розмірі 601 936,00 грн.
9.          В обґрунтування своїх позовних вимог КП "ГІОЦ" зазначило, що ТОВ "ФК "Герц" зберігає у себе кошти, які мають бути повернуті до КП "ГІОЦ", оскільки КП "ГІОЦ" відповідно до Розпорядження №706, виданого Виконавчим органом Київської міської ради (далі- КМР) (Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА)) (далі - Розпорядження №706), є особою, уповноваженою здійснювати справляння плати за транспортні послуги, що надаються та оплачуються з використанням АСОП, тобто, здійснювати фактичні взаємовідносини з пасажирами щодо розповсюдження транспортних квитків, що відображено в договорі, а ТОВ "ФК "Герц" є лише фінансовою компанією, що надає послуги за договором з приймання від пасажирів та перерахунку платежів за транспортні квитки на транзитні рахунки КП "ГІОЦ" для подальшого їх розподілу між надавачами транспортних послуг.
10.          КП "ГІОЦ" вказує, що в період з липня по листопад 2020 року платники (пасажири) не використали 75 242 разових квитка з QR-кодом для проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва на суму 601 936,00 грн, що підтверджується відповідними звітами про реалізацію продукції, доданими до позову, а тому ці кошти набуті ТОВ "ФК "Герц" без належної правової підстави, всупереч Порядку функціонування автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності, затвердженого розпорядженням Виконавчого органу КМР (КМДА) від 22.10.2018 №1887 та Договору №б/н від 02.03.2016, укладеного між КП "ГІОЦ" (далі - Порядок) та ТОВ "ФК "Герц" (далі - Договір), та мають бути повернуті КП "ГІОЦ".
11.          Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.08.2022, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2021, матеріали справи передав за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
12.          Господарський суд Одеської області рішенням від 19.09.2022, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2022, у задоволенні позову відмовив повністю.
13.          Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, таким:
-          спір між сторонами виник з тих обставин, що враховуючи відсутність зобов`язань за договором з перерахування грошових коштів до моменту активації / валідації квитків з QR-кодом для проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва, ТОВ "ФК "Герц", зважаючи, що зазначені квитки не були валідовані / активовані пасажирами, не здійснювало перерахунків КП "ГІОЦ" грошових коштів;
-          КП "ГІОЦ" правильно зазначило, що ТОВ "ФК "Герц" не є надавачем транспортних послуг, а є лише фінансовою компанією, що за винагороду за договором надає фінансові послуги з перерахування грошових коштів, які надійшли від пасажирів як плата за придбання разових квитків з QR-кодом для проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва; однак суд критично оцінив доводи КП "ГІОЦ" про те, що оскільки спірні грошові кошти залишились у ТОВ "ФК "Герц" як набуті безпідставно, то вони підлягають поверненню позивачу;
-          відповідно до п.3.3.4 Договору в редакції додаткової угоди №9, що діяла у спірний період з липня по листопад 2020 року, сторони досягли згоди щодо порядку перерахування грошових коштів, отриманих ТОВ "ФК "Герц" як плати за придбання разових квитків з QR-кодом для проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва; додаткова угода №9 передбачала, що у випадку невикористання платниками з будь-якої причини разових квитків з OR-кодом протягом 14 днів з моменту їх придбання, ТОВ "ФК "Герц" зобов`язано повернути вартість невикористаного квитка саме платнику за його особистою заявою, а не КП "ГІОЦ";
-          укладення додаткової угоди №10 від 20.11.2020 до Договору, якою сторони виключили абз.2 підп.3.3.4 п.3.3. розд.3 Договору, не свідчить про те, що порядок повернення спірних коштів змінився;
-          положення ч.1 ст.1212 ЦК не підлягають застосуванню, оскільки КП "ГІОЦ" не є та не був власником спірної суми грошових коштів; договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування положень ст.1212 ЦК, що в свідчить про відсутність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів як безпідставно набутих;
-          невикористання разових квитків з QR-кодами свідчить про те, що КП "ГІОЦ" не надавало послуги з проїзду у пасажирському транспорті міста Києва, а отже не може вимагати перерахування ТОВ "ФК "Герц" грошових як плату за транспортні послуги, які не були надані;
-          позовні вимоги є необґрунтованими, тому відсутні підстави для задоволення позову.
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
14.           02.03.2016 КП "ГІОЦ" та ТОВ "ФК "Герц" уклали Договір, за умовами якого:
-          КП "ГІОЦ" зобов`язується створити технічну можливість, а ТОВ "ФК "Герц" надавати фінансові послуги з приймання та переказу коштів, сплачених платниками через АСОКП за послуги підприємств, що надають житлово-комунальні та інші послуги в місті Києві, на рахунки цих підприємств та / або розподільчі рахунки КП "ГІОЦ" для їх подальшої обробки та розщеплення (п.1.1.);
-          переказ коштів здійснюється ТОВ "ФК "Герц" протягом операційного дня, але в кожному разі у строк не більше трьох операційних банківських днів з моменту здійснення платежу (п.1.2.);
-          ТОВ "ФК "Герц" відповідно до отриманих дозволів та ліцензій, здійснює виключний вид діяльності прийом платежів та переказ коштів; ТОВ "ФК "Герц" не здійснює послуг, що надаються отримувачем платежу (виконавцем житлово-комунальних, та інших послуг) платнику; правовідносини, що виникають між платником та одержувачем платежу (виконавцем житлово-комунальних та інших послуг) виникають, змінюються та припиняються виключно між платником та отримувачем платежу (виконавцем житлово-комунальних та інших послуг) (п.1.5.);
-          вартість фінансових послуг, наданих ТОВ "ФК "Герц", встановлюється у розмірі 1,0% (один відсоток) від кожного платежу, прийнятого та перерахованого на розподільчий рахунок КП "ГІОЦ" або рахунок виконавця комунальних послуг (п.2.1.);
-          для забезпечення виконання п.2.1. цього Договору, КП "ГІОЦ" на другий банківський день після розщеплення платежів (окрім платежів за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води, які сплачуються на поточні рахунки теплопостачальних організацій із спеціальним режимом використання) перераховує (на підставі реєстрів по виконаних платежах) належну суму коштів на поточний рахунок ТОВ "ФК "Герц" за надані послуги з приймання та перерахування платежів (п.2.2.);
-          ТОВ "ФК "Герц" зобов`язано: надавати КП "ГІОЦ" інформацію про прийняті платежі, сплачені платниками через АСОКП, у вигляді електронних реєстрів безпосередньо до бази даних за допомогою каналу зв`язку КП "ГІОЦ" (п.3.3.2); організувати прийом та перерахування від населення платежів за житлово-комунальні та інші послуги і забезпечити перерахування цих коштів на розподільний рахунок КП "ГІОЦ" та / або рахунки виконавців житлово-комунальних або інших послуг, вказані КП "ГІОЦ", відповідно до п.3.3.4. цього Договору (п.3.3.3); наступного робочого дня, після отримання платежів, до 13:00 здійснювати перераховування грошових коштів, одержаних від населення за попередній робочий день як плату за житлово-комунальні та інші послуги, на розподільчий рахунок КП "ГІОЦ" і рахунки виконавців комунальних послуг згідно з реквізитами рахунків вказаними КП "ГІОЦ", одним платіжним дорученням на кожен з рахунків в суворій відповідності з реєстром (п.3.3.2.) в електронному вигляді (п.3.3.4); 
-          Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 (п.7.1.); 
-          строк дії Договору буде автоматично пролонговано на кожен наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про своє бажання розірвати цей Договір, у строк не пізніше 1 (одного) місяця до закінчення строку його дії (п.7.2.).
15.          На виконання умов Договору КП "ГІОЦ" та ТОВ "ФК "Герц" уклали: додаткову угоду від 22.03.2016, додаткову угоду від 30.12.2016, додаткову угоду №3 від 01.06.2017, додаткову угоду №4 від 05.07.2017, додаткову угоду №01-18 від 11.01.2018, додаткову угоду №03-18 від 11.01.2018, додаткову угоду №02-18 від 24.01.2018, додаткову угоду №8 від 04.10.2018, додаткову угоду №9 від 30.06.2020, додаткову угоду №10 від 20.11.2020.
16.          Виконавчий орган КМР (КМДА) Розпорядженням №706, з метою удосконалення системи обліку оплати проїзду та підвищення якості послуг з перевезення пасажирів у міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності, створив автоматизовану систему обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності (АСОП), а КП "ГІОЦ" визнав особою, уповноваженою здійснювати справляння плати за транспортні послуги, що надаються та оплачуються з використанням цієї системи.
17.          Виконавчий орган КМР (КМДА) розпорядженням від 22.10.2018 №1887 з метою удосконалення АСОП та підвищення якості послуг з перевезення пасажирів у міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності затвердив Порядок, відповідно до якого:
-          Порядок регулює питання функціонування АСОП, визначає учасників відносин, їх права та обов`язки, види, форми носіїв електронного квитка, процедуру реєстрації та обігу електронного квитка (п.1.1.);
-          учасниками АСОП є, зокрема: перевізники, користувачі (пасажири) та КП "ГІОЦ" як оператор АСОП (п.3.5.) (п.3.2.);
-          оператор має право надавати послуги з користування та обслуговування елементів АСОП на підставі договорів про надання послуг в АСОП, що укладає оператор з перевізниками, агентами, банками, фінансовими установами (п.5.1.);
-          оператор зобов`язаний забезпечувати інформаційну, технологічну взаємодію та відповідний обмін даними між учасниками щодо функціонування носіїв електронного квитка і розподілу грошових коштів між учасниками АСОП; здійснювати облік даних послуг з перевезення пасажирів; організовувати мережу розповсюдження електронних квитків та поповнення транспортного ресурсу; надавати інформацію про придбання та користування електронним квитком; вести реєстр носіїв електронного квитка; виконувати інші обов`язки, які випливають із цього порядку (п.5.2.);
-          користувач (пасажир) може повернути грошові кошти, які є на транспортному ресурсі носія електронного квитка, протягом одного року з дати останньої реєстрації електронного квитка в АСОП. Для повернення грошових коштів користувач (пасажир) звертається до оператора із заявою, до якої додається документ, що підтверджує купівлю електронного квитка або повернення транспортного ресурсу (п.10.4.);
-          строк дії QR-коду становить 15 днів з моменту його придбання; в свою чергу зі спливом 15 денного строку дії QR-коду такі квитки не можуть бути використані пасажирами для отримання транспортних послуг, тобто такі квитки не можуть бути активовані / валідовані пасажирами (п.10.7.).
18.          Виконавчий орган КМР (КМДА) розпорядженням 18.06.2020 №883 "Про затвердження змін до Порядку функціонування автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва" (далі - Розпорядження №883) вніс зміни до п.10.4. Порядку, виклавши його у новій редакції: користувач (пасажир) може повернути грошові кошти, які є на транспортному ресурсі носія електронного квитка, протягом одного року з дати останньої реєстрації електронного квитка в АСОП, а грошові кошти за придбаний OR-код - протягом 14 днів з моменту його придбання.
19.          У спірний період (з липня по листопад 2020 року) сторони користувалися умовами Договору зі змінами, передбаченими додатковою угодою №9 від 30.06.2020.
20.          Відповідно до п.1 додаткової угоди №9 сторони виклали п.3.3.4. Договору у новій редакції, а саме:
-          ТОВ ФК "Герц" зобов`язано наступного робочого дня, після отримання платежів, до 13:00 здійснювати перерахування грошових коштів, одержаних від платників за попередній робочий день, як плату за житлово-комунальні та інші послуги, на розподільчий рахунок КП "ГІОЦ" і рахунки виконавців комунальних та інших послуг згідно з реквізитами рахунків, вказаними КП "ГІОЦ", одним платіжним дорученням в суворій відповідності з реєстром (п.3.3.2. Договору) в електронному вигляді;
-          грошові кошти, одержані від платників як плата за придбання разових квитків з QR-кодом для проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва, перераховувати наступного робочого дня, що слідує за днем фактичного використання (активації / валідації за допомогою спеціалізованих пристроїв, розташованих в міському пасажирському транспорті міста Києва) відповідних квитків; у випадку невикористання платниками придбаних разових квитків з QR-кодом протягом 14 днів з моменту їх придбання, ТОВ "ФК "Герц", з дотриманням вимог чинного законодавства, здійснює повернення відповідних сум грошових коштів платникам, які звертаються до ТОВ "ФК "Герц" з відповідними заявами.
21.          Додатковою угодою №10 від 20.11.2020 до Договору сторони виключили абз.2 підп.3.3.4 п.3.3. розд.3 Договору.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи
22.           13.01.2023 КП "ГІОЦ" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення судів попередніх інстанцій, у якій просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
23.          Скаржник як підставу касаційного оскарження зазначає пункти 1, 3 та 4 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) та вказує, що:
-          КП "ГІОЦ" 16.12.2022 заявило відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду (Колоколов С.І., Разюк Г.П., Савицький Я.Ф.) через підозру в упередженості на користь ТОВ "ФК "Герц"; за результатами судового засідання 08.12.2022 зазначена колегія, за погодженням зі сторонами, оголосила про відкладення розгляду справи на 17.01.2023; ухвалою від 12.12.2022 про виправлення описки було змінено дату судового засідання з 17.01.2023 на 20.12.2022; зміна дати судового засідання у незаконний спосіб на фоні невиправданої поспішності ТОВ "ФК "Герц" у розгляді справи викликала підозри в упередженості суддів на користь відповідача; КП "ГІОЦ" звертало увагу й на те, що серед чисельного складу суддів, розподіл справ за участі КП "ГІОЦ" та ТОВ "ФК "Герц" здійснювався виключно на суддів Колоколова С.І., Разюк Г.П., Савицького Я.Ф., що крім цієї справи підтверджується справами №910/13707/21 та №910/11980/21; 16.12.2022 КП "ГІОЦ" звернулося з відповідним запитом до голови суду про перевірку автоматизованої системи розподілу справ, яка станом на 20.12.2022 (дата судового засідання, у якому розглядалося питання відводу) не була розглянута; Південно-західний апеляційний господарський суд листом від 27.12.2022 зазначив про відсутність втручання в автоматизований розподіл судових справ; зазначена відповідь підготовлена за підписом в.о. голови суду Разюк Г.П., тобто судді, якій було заявлено відвід; з огляду на це постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.2 ч.1 ст.310 ГПК;
-          КП "ГІОЦ" не є фінансовою установою, не має ліцензії на надання фінансових послуг, тому з метою виконання зобов`язань зі справляння плати за транспортні послуги, що надаються з використанням АСОП, забезпечення розподілу коштів між учасниками АСОП, КП "ГІОЦ" уклало Договір з ТОВ "ФК "Герц";
-          п.3.3.4. додаткової угоди №9 в частині зобов`язання ТОВ "ФК "Герц" з повернення спірної грошової суми платникам (пасажирам) суперечить пункту 10.4. Порядку, тому виконання ТОВ "ФК "Герц" цього пункту додаткової угоди №9 було б незаконним, якби таке виконання мало місце; висновок суду апеляційної інстанції про те, що ТОВ "ФК "Герц" має зобов`язання повернути ці кошти платникам (пасажирам) є помилковим;
-          положення п.10.4. Порядку про те, що для повернення грошових коштів за придбаний QR-квиток, платники (пасажири) звертаються саме до оператора АСОП (КП "ГІОЦ") із відповідною заявою, не змінювалися; суд апеляційної інстанції помилково вказав, що повноваження КП "ГІОЦ" щодо повернення грошових коштів користувачам (пасажирам) можуть бути делеговані іншим особам, зокрема, ТОВ "ФК "Герц";
-          особа зобов`язана повернути майно не лише коли набула його без достатньої правової підстави, а і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; суд апеляційної інстанції неправильно встановив обставини справи та не застосував ст.1212 ЦК (щодо застосування ст.1212 ЦК посилається на постанову Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №910/17324/19);
-          відповідно до звітів КП "ГІОЦ" за період з липня по листопад 2020 року (спірний період), у спірному періоді платники (пасажири) не використали 75 242 разових електронних квитків з QR-кодом на суму 601 936,00 грн та, з урахуванням п.10.4. та п.10.7. Порядку, втратили повернення спірної суми грошових коштів, сплачених за ці квитки; фактично послуги на підставі вказаних квитків не надавалися;
-          висновок суду апеляційної інстанції, що ТОВ "ФК "Герц" не зобов`язане повертати грошові кошти КП "ГІОЦ", оскільки КП "ГІОЦ" не є власником цих коштів та не є надавачем транспортних послуг, суперечить п.2 Розпорядження №706, згідно з яким, КП "ГІОЦ" визначено особою, уповноваженою здійснювати справляння плати за транспортні послуги, що надаються з використанням АСОП;
-          з урахуванням п.1.1. Договору, мають значення виключно обставини оплати пасажирами транспортних послуг, незалежно від того, чи скористаються пасажири такими послугами, чи ні;
-          висновок Верховного Суду щодо застосування п.10.4. Порядку відсутній.
24.           07.02.2023 надійшов відзив ТОВ "ФК "Герц", в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.
25.          У відзиві ТОВ "ФК "Герц", зокрема, зазначає:
-          суд апеляційної інстанції, правильно відмовив у задоволенні заяви про відвід у зв`язку із її безпідставністю;
-          доводи КП "ГІОЦ" про те, що колегія суддів є упередженою, оскільки вже розглядала інші справи за участю тих же сторін (№910/13707/20, №910/11980/21), заявлені 16.12.2022, натомість позивач знав про вказані факти з моменту відкриття апеляційного провадження;
-          сторони врегулювали ситуацію, коли платники з будь-якої причини не використали разові квитки з QR-кодом протягом 14 днів з моменту їх придбання, а саме, ТОВ "ФК "Герц" зобов`язане повернути вартість невикористаного квитка саме платнику за його особистою заявою, а не КП "ГІОЦ";
-          КП "ГІОЦ" не зазначило, на якій правовій підставі або відповідно до якого пункту Договору вартість невикористаних разових квитків повинна бути повернута саме КП "ГІОЦ", в той час, коли платники цих коштів - фізичні особи, що оплачують житлово-комунальні на інші послуги через ТОВ "ФК "Герц";
-          твердження скаржника про те, що ТОВ "ФК "Герц" зберігає у себе кошти, які мають бути повернуті КП "ГІОЦ", суперечать умовам Договору та не мають жодної правової підстави;
-          ч.1 ст.1212 ЦК не підлягає застосуванню, оскільки КП "ГІОЦ" не є та не був власником спірної суми грошових коштів, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування ст.1212 ЦК, тому грошові кошти не можуть бути стягнені як безпідставно-набуті.
26.           20.02.2023 від КП "ГІОЦ" надійшли додаткові пояснення, в яких, зокрема, зазначає:
-          додатковою угодою №8 від 04.10.2018 п.1.1. Договору було доповнено таким абзацом: "КП "ГІОЦ" зобов`язується створити технічну можливість, а ТОВ "ФК "Герц" надавати фінансові послуги з приймання та переказу коштів, сплачених платниками за послуги підприємств, що надають транспортні послуги в місті Києві, на рахунки цих підприємств та / або розподільчий рахунок КП "ГІОЦ" для їх подальшої обробки і розщеплення";
-          відповідно до абз.1 п.5.2. Порядку, КП "ГІОЦ", як оператор АСОП, зобов`язаний забезпечувати інформаційну, технологічну взаємодію та відповідний обмін даними між учасниками щодо функціонування носіїв електронного квитка і розподілу грошових коштів між учасниками АСОП, зокрема, перевізниками; для виконання цього положення у спірний період КП "ГІОЦ" та КП "Київпастранс" уклали договір №53.20-131 від 22.05.2020 про надання послуг автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності (далі - Договір №53.20-131);
-          КП "ГІОЦ" зобов`язується забезпечити розподіл грошових коштів на користь перевізника та організацію процесів справляння плати за транспортні послуги, що надаються та оплачуються з використанням АСОП; саме КП "ГІОЦ", як оператор АСОП, ініціює перерахування коштів на поточний рахунок перевізника, тобто фактично здійснює подальше розчеплення коштів, що надходять від ТОВ "ФК "Герц" на розподільчий рахунок КП "ГІОЦ" (пункти 2.2., 4.2., 5.2. Договору №53.20-131);
-          КП "ГІОЦ" та КП "Київський метрополітен" уклали договір №373-К-20 від 18.06.2020 про надання послуг АСОП (далі - Договір №373-К-2);
-          КП "ГІОЦ" зобов`язується забезпечити розподіл грошових коштів на користь перевізника та організацію процесів справляння плати за транспортні послуги, що надаються та оплачуються з використанням АСОП (пункти 2.2., 4.3. Договору №53.20-131); загальна кількість невикористаних разових квитків з QR-кодом, кошти за які одержало ТОВ "ФК "Герц" від платників (пасажирів) та не перерахувало на рахунки оператора АСОП за період з липня по листопад 2020 року, складає 75 242 квитка на суму 601 936,00 грн;
-          грошові кошти у сумі 601 936,00 грн за невикористані разові квитки з QR-кодом мали бути перераховані на розподільчий рахунок КП "ГІОЦ" та в подальшому розподілені між КП "ГІОЦ" та перевізниками.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
27.          Верховний Суд ухвалою від 23.01.2023 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою КП "ГІОЦ", розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 15.02.2023.
28.           15.02.2023 Верховний Суд оголосив перерву у судовому засіданні до 22.02.2023.
29.          Вища рада правосуддя рішенням від 21.02.2023 №87/о/15-23 звільнила суддю ОСОБА_1 з 21.02.2023 у зв`язку з поданням нею заяви про відставку. Учасників справи в телефонному режимі повідомлено, що розгляд справи за касаційною скаргою КП "ГІОЦ" 22.02.2023 не відбудеться, а про дату та час наступного судового засідання буде повідомлено додатково.
30.          Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.02.2023 для розгляду справи № 910/13847/21 визначено колегію суддів у складі: Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О. Р., Студенець В.І.
31.          Верховний Суд ухвалою від 23.02.2023 повідомив учасників справи, що розгляд справи за касаційною скаргою КП "ГІОЦ" відбудеться 29.03.2023.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо обґрунтованості заявленого відводу
32.          Відповідно до п.2 ч.1 ст.310 ГПК судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою.
33.          Скаржник зазначає, що, заявляючи відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, він звертав увагу на те, що серед чисельного складу суддів, розподіл справ за участі КП "ГІОЦ" та ТОВ "Герц" здійснювався виключно на суддів Колоколова С.І., Разюк Г.П., Савицького Я.Ф., що підтверджується справами №910/13707/21 та №910/11980/21.
34.          Відповідач у відзиві вказує, що КП "ГІОЦ" знало про зазначені факти ще до моменту відкриття апеляційного провадження у справі, а тому такі доводи не можуть бути прийняті до уваги в силу ч.3 ст.38 ГПК.
35.          Верховний Суд відхиляє доводи скаржника та погоджується із доводами відповідача з огляду на таке.
36.          Частина 3 ст.38 ГПК передбачає, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
37.          Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, останній, у складі колегії суддів, якій було заявлено відвід (Колоколов С.І., Разюк Г.П., Савицький Я.Ф.), 27.10.2022 відклав вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного до надходження матеріалів справи з Господарського суду Одеської області, а 03.11.2022 постановив ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі №910/13847/21 та призначив її до розгляду у судовому засіданні на 08.12.2022.
38.           15.11.2022 від представника КП "ГІОЦ" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про участь представника у судовому засіданні у режимі відеоконференції, яку суд ухвалою від 21.11.2022 задовольнив. 
39.          У справі №910/13707/21 колегія суддів у зазначеному скаржником складі (Колоколов С.І., Разюк Г.П., Савицький Я.Ф.) 16.08.2022 постановила першу ухвалу, пов`язану із здійсненням апеляційного провадження, а у справі №910/11980/21- 14.09.2022.
40.          Однак скаржник подав заяву про відвід колегії суддів, яка мотивована, зокрема, обставиною розподілу усіх трьох справ за участі КП "ГІОЦ" та ТОВ "Герц" на цю колегію, лише 16.12.2022.
41.          Зазначене свідчить про обізнаність КП "ГІОЦ" щодо такої обставини задовго до заявлення відводу, а отже й про порушення заявником передбачених ч.3 ст.38 ГПК строків. 
42.          Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.118 ГПК).
43.          З урахуванням вищенаведеного, заява КП "ГІОЦ" про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду Колоколова С.І., Разюк Г.П., Савицького Я.Ф. в частині зазначених підстав мала бути залишена без розгляду. 
44.          У зв`язку із цим Верховний Суд відхиляє також інші доводи скаржника, щодо цієї підстави заявленого відводу, зокрема, про звернення із запитом про перевірку автоматизованої системи розподілу справ та відповіді на нього.
45.          Скаржник також зазначив, що підставою заявлення відводу було й те, що за результатами судового засідання 08.12.2022 колегія суддів, за погодженням зі сторонами, оголосила про відкладення розгляду справи на 17.01.2023, а ухвалою від 12.12.2022 про виправлення описки змінила дату судового засідання на 20.12.2022; зміна дати судового засідання у незаконний спосіб на фоні невиправданої поспішності ТОВ "Герц" у розгляді справи викликала підозри в упередженості суддів на користь відповідача.
46.          Верховний Суд відхиляє вказані доводи скаржника з таких мотивів.
47.          Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК.
48.          В силу положень частин 2 та 3 ст.38 ГПК з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.
49.          Відповідно до ч.1 ст.35 ГПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
50.          Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.
51.          Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.35 ГПК).
52.          Наведені скаржником підстави заявленого відводу зводяться до його незгоди із ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 про виправлення описки.
53.          Разом з тим, ст.129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
54.          Відповідно до п.9 ч.3 ст.2 ГПК, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.
55.          Згідно з п.3 ч.1 ст.287 ГПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на, зокрема, ухвали суду апеляційної інстанції про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення.
56.          Отже, якщо скаржник вважав, що при постановленні ухвали про виправлення описки від 12.12.2022 суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, то скаржник мав право оскаржити таку ухвалу в касаційному порядку, втім цього не зробив.
57.          Верховний Суд також звертає увагу на те, що згідно з ч.1 ст.273 ГПК апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. 
58.          Ухвала про відкриття апеляційного провадження постановлена 03.11.2022, а 08.12.2022 суд оголосив про відкладення розгляду справи на 17.01.2023. Відкладення розгляду справи на 17.01.2023, тобто більш ніж на місяць, призвело би до порушення визначених ГПК строків розгляду апеляційної скарги.
59.          Окрім цього, зміна дати судового засідання ухвалою від 12.12.2022 стосувалася обидвох сторін, а не лише скаржника, сторони були повідомлені про дату засідання телефонограмами, а з оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що розгляд справи 20.12.2022 відбувся за участю представників як позивача (Макарчук Л.Л.), так і відповідача (Горобець В.В.). Вказане свідчить, що рішення про зміну дати судового засідання (виправлення описки) не обмежило сторони у їх праві брати участь такому засіданні. 
60.          Верховний Суд також враховує ту обставину, що ініціатором апеляційного перегляду був саме позивач, а тому саме останній є зацікавленим у якнайшвидшому розгляді справи за його апеляційною скаргою, а не відповідач, на користь кого ухвалено оскаржуване рішення суду першої інстанції.
61.          За таких обставин скаржник не довів, у чому саме полягала упередженість колегії суддів на користь відповідача, а підстава, передбачена п.2 ч.1 ст.310 ГПК, не знайшла свого підтвердження, оскільки суд касаційної інстанції погоджується із необґрунтованістю заявленого колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду відводу.
Щодо суті спору
62.          Ключовим питанням, яке постало перед судом у цій справі, було те, чи зобов`язане ТОВ "ФК "Герц" перераховувати на рахунок КП "ГІОЦ" кошти, отримані від продажу разових квитків з OR-кодом, якщо такі квитки не були використані протягом 14 днів з моменту їх придбання, і платники (пасажири) не звернулися за поверненням цих коштів. 
63.          Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що ТОВ "ФК "Герц" не зобов`язане повертати грошові кошти КП "ГІОЦ", оскільки це не передбачено Договором, а оскільки КП "ГІОЦ" не є надавачем транспортних послуг і, відповідно, власником цих коштів, то не має права вимагати їх повернення на підставі ст.1212 ЦК. 
64.          Скаржник вказує, що висновок Верховного Суду щодо застосування п.10.4. Порядку відсутній. Пункт п.3.3.4. додаткової угоди №9 в частині зобов`язання ТОВ "ФК "Герц" з повернення спірної грошової суми платникам (пасажирам) суперечить п.10.4. Порядку, відповідно до якого грошові кошти за невикористані платниками (пасажирами) електронні квитки повинні бути повернуті оператору АСОП (КП "ГІОЦ"). Повноваження КП "ГІОЦ" щодо повернення грошових коштів користувачам (пасажирам) не можуть бути делеговані іншим особам, зокрема, ТОВ "ФК "Герц". 
65.          Крім того, скаржник зазначає, що не надавав дозволу ТОВ "ФК "Герц" на користування та обслуговування елементів АСОП, визначених у п.2.1. Порядку, і що саме КП "ГІОЦ" є особою, уповноваженою здійснювати справляння плати за транспортні послуги, що надаються з використанням АСОП. 
66.          КП "ГІОЦ" вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно встановив обставини справи та не застосував ст.1212 ЦК (посилається на постанову Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №910/17324/19 щодо сутності зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, яке полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього). Скаржник звертає увагу, що ТОВ "ФК "Герц" є лише фінансовою компанією, що за винагороду (п.2.1. Договору) в АСОП надає фінансові послуги з переказу грошових коштів, сплачених платниками (пасажирами) за послуги підприємств, що надають транспортні послуги у місті Києві; ТОВ "ФК "Герц" не є власником цих грошових коштів, ці кошти товариству не належать, а тому підлягають поверненню КП "ГІОЦ" на підставі ст.1212 ЦК.
67.          Верховний Суд частково погоджується з доводами скаржника з огляду на таке.
68.          Послуга перевезення пасажира міським транспортом надається на підставі договору перевезення між пасажиром та перевізником. 
69.          За договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд. Укладення договору перевезення пасажира підтверджується видачею відповідно квитка (ст.910 ЦК).
70.          У пп.1, 6 ч.1 ст.911 ЦК встановлено, що пасажир має право одержати місце у транспортному засобі згідно з придбаним квитком; відмовитися від поїздки, повернути квиток і одержати назад повну або часткову вартість квитка - залежно від строку здавання квитка згідно з правилами, встановленими транспортними кодексами (статутами).
71.          У Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою КМУ від 18.02.1997 №176, зазначено, що порядок проїзду міським пасажирським автомобільним транспортом і його оплати, права та обов`язки пасажирів, а також відносини автомобільних перевізників і пасажирів під час надання транспортних послуг, враховуючи особливості транспортної інфраструктури та наявність автоматизованої системи обліку оплати проїзду, визначаються Правилами користування міським пасажирським автомобільним транспортом, що затверджуються відповідним органом місцевого самоврядування.
72.          У Правилах надання населенню послуг з перевезень міським електротранспортом, затверджених постановою КМУ від 23.12.2004 №1735, вказано, що: 
-          документом на право одержання транспортних послуг в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду є зареєстрований у зазначеній системі електронний квиток (п.26);
-          види проїзних документів та форми їх носіїв, порядок обігу, компостування абонементного талона та реєстрації електронного квитка, порядок справляння плати за проїзд затверджує відповідний орган місцевого самоврядування з урахуванням особливостей транспортної інфраструктури та наявності автоматизованої системи обліку оплати проїзду (п.31);
-          справляння плати за проїзд забезпечує перевізник; у містах, де запроваджено автоматизовану систему обліку оплати проїзду, орган місцевого самоврядування визначає особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги (п.32). 
73.          У Правилах користування міським наземним пасажирським транспортом міста Києва, затверджених рішенням КМР від 28.02.2019 №164/6820, визначений порядок проїзду міським автомобільним транспортом загального користування, трамваєм, тролейбусом, фунікулером, міською електричкою, його оплати, права та обов`язки пасажирів, а також взаємовідносини перевізників і пасажирів під час надання транспортних послуг та зазначено, зокрема, таке:
-          право на проїзд у міському наземному пасажирському транспорті міста Києва надає зареєстрований в АСОП електронний квиток з використанням носія електронного квитка (п.3.1.);
-          пасажири зобов`язані, зокрема, забезпечувати збереження розрахункового документа в разі придбання електронного квитка та поповнення транспортного ресурсу у випадках, передбачених Порядком №1887 (п.5.5.)
74.          У Правилах користування Київським метрополітеном, затверджених рішенням КМР від 12.11.2019, визначений порядок проїзду пасажирів в Київському метрополітені та його оплати, перевезення багажу та ручної поклажі в Київському метрополітені, права та обов`язки пасажирів, працівників перевізника, взаємовідносини перевізника й пасажирів під час надання транспортних послуг, а також є обов`язковими для виконання й іншими особами, які перебувають на об`єктах Київського метрополітену; встановлено, що вони є обов`язковими для виконання пасажирами та перевізником та зазначено, що документом на право одержання транспортних послуг в метрополітені є зареєстрований в АСОП електронний квиток (п.2.1.).
75.          Виконавчий орган КМР (КМДА) у п.2 Розпорядження №706 визначив КП "ГІОЦ" особою, уповноваженою здійснювати справляння плати за транспортні послуги, що надаються та оплачуються з використанням АСОП.
76.          КП "ГІОЦ" засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва і підпорядковане Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій виконавчого органу КМР (КМДА); власником підприємства є територіальна громада; майно підприємства становлять основні фонди та обігові кошти, матеріальні та фінансові ресурси; майно є комунальною власністю територіальної громади міста Києва і закріплено за ним на праві господарського відання (пункти 1.1., 1.3.,6.1, 6.2. статуту КП "ГІОЦ").
77.          Питання функціонування автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва урегульовано Порядком. Відповідно до Порядку (з урахуванням змін, внесених Розпорядженням Виконавчого органу КМР (КМДА) 18.06.2020 №883):
-          метою впровадження АСОП є забезпечення зручності оплати проїзду пасажирів у міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності, покращення якості транспортного обслуговування мешканців та гостей міста Києва, облік оплати за проїзд та кількості перевезень пасажирів, зокрема і пільгових категорії;
-          завданнями АСОП є запровадження електронного квитка в усіх видах міського пасажирського транспорту; ведення автоматизованого обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності; запровадження безготівкової оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності; забезпечення економічної привабливості та зручної для пасажирів на основі сучасних технологій системи розрахунків за проїзд; сприяння підвищенню культури та зручності обслуговування пасажирів; здійснення автоматизованого моніторингу пасажиропотоку на маршрутах та лініях міського пасажирського транспорту міста Києва незалежно від форм власності, зокрема і пільгової категорії громадян; отримання даних пасажиропотоку для оптимізації мережі міського пасажирського транспорту загального користування;
-          структура АСОП складається з таких елементів: автоматизована інформаційна система, що здійснює управління АСОП загалом та забезпечує взаємодію її елементів; апаратне, програмно-апаратне та програмне забезпечення збирання та обробки даних; транспортні термінали та інше спеціалізоване обладнання АСОП; інфраструктура обслуговування користувачів - пункти продажу транспортних карток, пункти поповнення транспортних ресурсів, платіжні пристрої, інформаційно-довідковий центр; комплексна система захисту інформації;
-          учасниками відносин в АСОП є юридичні особи, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, що взаємодіють в АСОП (пункти 3.1., 3.2.), а саме, 
1)          власник - територіальна громада міста Києва в особі КМР (п.3.3.); 
2)          розпорядник - Департамент інформаційно-комунікаційних технологій виконавчого органу КМР (КМДА) (п.3.4.);
3)          оператор - КП "ГІОЦ" (п.3.5.);
4)          перевізники - суб`єкти господарювання, що здійснюють на комерційній основі перевезення пасажирів транспортними засобами загального користування та в установленому законодавством порядку надають транспортні послуги, а також забезпечують експлуатацію та утримання об`єктів міського пасажирського транспорту міста Києва незалежно від форм власності (п.3.6.);
5)           агенти - залучені оператором суб`єкти господарювання, що мають належну інфраструктуру обслуговування (користувачів) пасажирів, обладнання та відповідні права для здійснення операцій з продажу електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу (п.3.7.);
6)          банки - відповідно до абз.4 ч.1 ст.2 Закону "Про банки і банківську діяльність" (п.3.8.);
7)          фінансові установи - відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", які відповідно до закону надають одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесені до відповідного реєстру в установленому законом порядку, що здійснюють надання фінансових послуг (п.3.9.);
8)          користувачі (пасажири) - фізичні особи, що використовують електронний квиток для сплати транспортних послуг у пасажирському транспорті загального користування, користуються транспортним засобом, перебуваючи в ньому, але не причетні до керування ним (п.3.10.);
-          приєднання перевізників, агентів, банків, фінансових установ до АСОП здійснюються на підставі договорів про надання послуг в АСОП, що укладаються з оператором (п.3.11.);
-          оператор має право надавати послуги з користування та обслуговування елементів АСОП на підставі договорів про надання послуг в АСОП, що укладає оператор з перевізниками, агентами, банками, фінансовими установами (п.5.1.).
78.          КП "ГІОЦ" та ТОВ "ФК "Герц" уклали Договір, за умовами якого ТОВ "ФК "Герц" зобов`язується надавати фінансові послуги з приймання та переказу коштів, сплачених платниками за послуги підприємств, що надають житлово-комунальні та інші послуги в місті Києві. Додатковою угодою №9 до Договору КП "ГІОЦ" та ТОВ "ФК "Герц" врегулювали питання приймання і переказу коштів, одержаних як плата за придбання разових квитків з QR-кодом для проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва.
79.          У пунктах 3.2., 3.5. Договору сторони погодили, що учасниками АСОП є, зокрема: перевізники, користувачі (пасажири) та КП "ГІОЦ" як оператор АСОП.
80.          У п.5.2. Порядку на оператора (тобто КП "ГІОЦ") покладений обов`язок забезпечувати інформаційну, технологічну взаємодію та відповідний обмін даними між учасниками щодо функціонування носіїв електронного квитка і розподілу грошових коштів між учасниками.
81.          Отже КП "ГІОЦ" забезпечує перерахування коштів перевізникам, фінансовим установам та здійснює інші платежі, а функція фінансових установ (ТОВ "ФК "Герц") - отримати кошти від пасажирів і направити їх КП "ГІОЦ" для подальшого перерахування.
82.          Верховний Суд також звертає увагу, що пасажирам надавався додатковий сервіс, який також входив у вартість електронного квитка. Фактично пасажир, купуючи електронний квиток, оплачував не лише послугу перевізника, але й послуги КП "ГІОЦ", послуги ТОВ "ФК "Герц", послуги банку (суми таких послуг вираховувалися із вартості квитка і розділювалися КП "ГІОЦ" між учасниками АСОП). І навіть, якщо послуга перевезення не була отримана пасажиром, то інші послуги, пов`язані із придбанням електронного квитка, були ним використані. 
83.          Отже, алгоритм розподілу коштів, які не були повернуті пасажиру, мав би лишатися незмінним, незалежно від того, чи скористався пасажир послугою перевезення чи ні. 
84.          У предмет Договору не входило повернення коштів пасажирам, які не скористалися послугою, тоді як пункт про це був доданий додатковою угодою №9 від 30.06.2020 і виключений додатковою угодою №10 від 20.11.2020 до Договору.
85.          У п.10.4. Порядку (з урахуванням змін, внесених Розпорядженням Виконавчого органу КМР (КМДА) 18.06.2020 №883) користувач (пасажир) може повернути грошові кошти, які є на транспортному ресурсі носія електронного квитка, протягом одного року з дати останньої реєстрації електронного квитка в АСОП, а грошові кошти за придбаний QR-код - протягом 14 днів з моменту його придбання. Для повернення грошових коштів користувач (пасажир) звертається до оператора із заявою, до якої додаються документ, що посвідчує його особу, та розрахунковий документ, що підтверджує купівлю електронного квитка або поповнення транспортного ресурсу. Якщо сума грошових коштів, зазначена користувачем (пасажиром) у заяві, перевищує фактичний залишок, що є на транспортному ресурсі, оператор повертає фактичний залишок грошових коштів (п.10.4.).
86.          Порядком чітко врегульовано, що для повернення грошових коштів за придбаний електронний квиток користувач (пасажир) звертається із заявою до оператора, а повернення пасажирам коштів за придбані квитки здійснює саме оператор - КП "ГІОЦ".
87.          Враховуючи, що ст.910 ЦК передбачено, що сплачені пасажиром кошти належать перевізнику, то всі отримані від пасажирів кошти повинні перераховуватися КП "ГІОЦ" (як оператору) для їх подальшого розподілу між учасниками АСОП, зокрема, фінансовими установами, перевізниками, банками.
88.          Суди попередніх інстанцій встановили, що у спірний період (з липня по листопад 2020 року) сторони користувалися умовами Договору зі змінами, передбаченими додатковою угодою №9 від 30.06.2020.
89.          Додатковою угодою №9 від 30.06.2020 сторони виклали п.3.3.4. Договору у новій редакції, а саме:
-          ТОВ ФК "Герц" зобов`язано наступного робочого дня, після отримання платежів, до 13:00 здійснювати перерахування грошових коштів, одержаних від платників за попередній робочий день, як плату за житлово-комунальні та інші послуги, на розподільчий рахунок КП "ГІОЦ" і рахунки виконавців комунальних та інших послуг згідно з реквізитами рахунків, вказаними КП "ГІОЦ", одним платіжним дорученням в суворій відповідності з реєстром (п.3.3.2. Договору) в електронному вигляді;
-          грошові кошти, одержані від платників як плата за придбання разових квитків з QR-кодом для проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва, перераховувати наступного робочого дня, що слідує за днем фактичного використання (активації / валідації за допомогою спеціалізованих пристроїв, розташованих в міському пасажирському транспорті міста Києва) відповідних квитків; у випадку невикористання платниками придбаних разових квитків з QR-кодом протягом 14 днів з моменту їх придбання, ТОВ "ФК "Герц", з дотриманням вимог чинного законодавства, здійснює повернення відповідних сум грошових коштів платникам, які звертаються до ТОВ "ФК "Герц" з відповідними заявами.
90.          Отже, знаходять підтвердження доводи скаржника про те, що п.3.3.4. додаткової угоди №9 суперечить пункту 10.4. Порядку, оскільки передбачає необхідність звернення пасажирів для повернення відповідних сум грошових коштів не до КП "ГІОЦ", а до ТОВ "ФК "Герц", що суперечить предмету договору та сутності відносин, що склалися між КП "ГІОЦ" та ТОВ "ФК "Герц".
91.          Предметом Договору (п.1.1.) є те, що ТОВ "ФК "Герц" має надавати фінансові послуги саме з приймання та переказу коштів, сплачених платниками, а не з повернення таких коштів пасажирам. На надання таких фінансових послуг ТОВ "ФК "Герц" отримує винагороду у розмірі 1,0% (один відсоток) від кожного платежу прийнятого та перерахованого на розподільчий рахунок КП "ГІОЦ" (п.2.1. Договору).
92.          Про усталеність таких правовідносин сторін свідчить те, що на розгляді Верховного Суду перебувала справа №910/11980/21, спір у якій полягав у визначені ціни, яку повинен сплачувати КП "ГІОЦ" (замовник) на користь ТОВ "Герц" за Договором. Верховний Суд у постанові від 01.03.2023 у справі №910/11980/21 зазначив, що на виконання умов тристороннього Договору КП "ГІОЦ" підписувало акти наданих послуг та сплачувало на користь ТОВ "Герц" 1% від прийнятих платежів за місяць, здійснюючи таким чином оплату винагороди ТОВ "Герц" у розмірі 0,5% від загальної суми платежів та здійснюючи забезпечення оплати послуг Банку з переказу платежів в розмірі 0,5% від загальної суми платежів. 
93.          Тобто сутність договірних відносин КП "ГІОЦ" та ТОВ "ФК "Герц" полягала в тому, що ТОВ "ФК "Герц" всі прийняті від пасажирів платежі перераховувало на користь КП "ГІОЦ", за що отримувало відповідну винагороду.
94.          Верховний Суд звертає увагу на те, що Порядок затверджений Виконавчим органом КМР (КМДА) та зареєстрований у Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 24.10.2018 №221/2069, тобто є локальним нормативно-правовим актом, дія якого поширюється на учасників АСОП.
95.          Згідно з п.3.11. Порядку приєднання перевізників, агентів, банків, фінансових установ до АСОП здійснюються на підставі договорів про надання послуг в АСОП, що укладаються з оператором. 
96.          Платники (пасажири) не є обізнаними про положення договорів про надання послуг в АСОП. Крім того, договір не є нормативним актом, тому не може встановлювати порядок повернення коштів за невикористаний квиток, відмінний від того, що встановлений законом (ЦК), актами КМУ та локальними нормативно-правовими актами (Порядком, правилами). 
97.          За умовами п.1.2. Договору ТОВ "ФК "Герц" здійснює переказ коштів протягом операційного дня, але в кожному разі у строк не більше трьох операційних банківських днів з моменту здійснення платежу (п.1.2.).
98.          Пункт 10.4. Порядку передбачає, що користувач (пасажир) може повернути грошові кошти, які є на транспортному ресурсі носія електронного квитка, протягом одного року з дати останньої реєстрації електронного квитка в АСОП, а грошові кошти за придбаний QR-код - протягом 14 днів з моменту його придбання.
99.          Враховуючи, що волевиявлення пасажира на активацію / валідацію квитка, а також факт звернення пасажирів із заявою про повернення коштів за придбаний та невикористаний квиток передбачити неможливо, суди попередніх інстанцій мали встановити строк, протягом якого ТОВ "ФК "Герц" повинно було перераховувати грошові кошти КП "ГІОЦ" (який відповідно до п.10.4. Порядку має зобов`язання з повернення пасажирам грошових коштів за придбані квитки, які не були використані), а також кому з учасників АСОП, в якій кількості та протягом якого строку КП "ГІОЦ" мало розподілити вказані кошти у випадку незвернення пасажирів та спливу встановленого строку на повернення коштів.
100.          Отже, помилковими є висновки про те, що оскільки разові квитки з QR-кодами є невикористаними, то КП "ГІОЦ" не надавало послуги з проїзду у пасажирському транспорті міста Києва, а тому не може вимагати перерахування ТОВ "ФК "Герц" грошових коштів, які знаходяться у відповідача як плата за транспортні послуги, які не були надані позивачем.
101.          Суди попередніх інстанцій вказали, що положення ч.1 ст.1212 ЦК не підлягають застосуванню, оскільки КП "ГІОЦ" не є та не був власником спірної суми грошових коштів, а договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування положень ст.1212 ЦК, що свідчить про відсутність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів як безпідставно набутих. 
102.          Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій є помилковими.
103.          Верховний Суд неодноразово зазначав, що обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу "jura novit curia".
104.          У ч.1 та пунктах 4, 5 ч.3 ст.162 ГПК встановлено, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
105.          Позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
106.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі №904/5726/19 зазначила, що у процесуальному законодавстві діє принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
107.          Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на "норму права", що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ГПК така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема, у його мотивувальній й резолютивній частинах.
108.          Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 щодо застосування ст.1212 ЦК зазначив, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст.1212 ЦК, виключенням є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку з зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.
109.          Таким чином, положення ч.1 ст.1212 ЦК дійсно не підлягали застосуванню. Втім, суди першої та апеляційної інстанцій не застосували норми права, які підлягають застосуванню до спірних відносин (Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджені постановою КМУ від 18.02.1997 №176, Правила надання населенню послуг з перевезень міським електротранспортом, затверджені постановою КМУ від 23.12.2004 №1735, Правила користування міським наземним пасажирським транспортом міста Києва, затверджені рішенням КМР від 28.02.2019 №164/6820, Правила користування Київським метрополітеном, затверджені рішенням КМР від 12.11.2019, Порядок (з урахуванням змін, внесених Розпорядженням №883)), залишили поза увагою зміст Договору між сторонами (не здійснили його тлумачення) і через це дійшли передчасних висновків про відсутність підстав для стягнення коштів (із посиланням на відсутність підстав для застосовування ст.1212 ЦК). 
110.          Суди не здійснили тлумачення договору, тобто з`ясування його змісту, який становлять права та обов`язки сторін. Тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину. Відповідно до ч.1 ст.637 ЦК тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст.213 ЦК. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №910/9525/19 зазначив, що у частинах 3, 4 ст.213 ЦК визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення:
- перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів;
- другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні;
- третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: а) мети правочину; б) змісту попередніх переговорів; в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою); г) звичаїв ділового обороту; ґ) подальшої поведінки сторін; д) тексту типового договору; е) інших обставин, що мають істотне значення.
111.          Відповідно до ч.3 ст.310 ГПК підставою для направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу.
112.          Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій, дійшовши помилкових висновків про відсутність правових підстав вимагати повернення грошових коштів, сплачених за електронні квитки, які не були використані пасажирами, не дослідили надані сторонами докази та не встановили наступні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи: 
-          яка кількість квитків (з QR-кодами) не була активована / валідована і протягом якого періоду, 
-          яка вартість цих квитків;
-          чи зверталися пасажири за поверненням коштів до КП "ГІОЦ" чи ТОВ "ФК "ГЕРЦ", якщо так, то яка сума була повернута;
-          протягом якого строку ТОВ "ФК "ГЕРЦ" повинно було перераховувати КП "ГІОЦ" грошові кошти, сплачені пасажирами за квитки (з QR-кодами).
113.          Враховуючи, що суд касаційної інстанції в силу положень ст.300 ГПК не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, оскаржувані рішення підлягають скасуванню, а справа має бути направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
114.          Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
115.          Згідно із ч.3 ст.310 ГПК підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу.
116.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про часткове задоволення касаційної скарги, скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
117.          Під час нового розгляду справи суд має дослідити сутність правовідносин, які склалися між сторонами, а також встановити, кому і на якій правовій підставі належать кошти, які сплачені пасажирами за проїзд у міському пасажирському транспорті, проте які не скористалися правом на такий проїзд та не звернулися із заявою про повернення коштів.
Судові витрати
118.          Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат буде здійснений за результатами нового розгляду справи. (ч.14 ст.129 ГПК).
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" задовольнити частково.
2.          Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 та рішення Господарського суду Одеської області від 19.09.2022 у справі №910/13847/21 скасувати.
3.          Справу №910/13847/21 направити на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      С. Бакуліна 

Судді                                                                                          О. Кібенко

                                                                                                              В. Студенець

Відповідно до ч.3 ст.314 Господарського процесуального кодексу України постанову оформила суддя Кібенко О.Р.