УХВАЛА

17 березня 2023 року 
м. Київ

Cправа № 33/29 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Банаська О. О.

розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА"
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2023
у складі колегії суддів: Желіка М. Б. (головуючого), Орищин Г. В., Галушко Н. А.
та на рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2022
у складі судді Морозюк А. Я.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Абданк"
до 
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський Автонавантажувач"
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр-Полімер"
про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.05.2014 № 4 та застосування наслідків недійсності правочину
в межах справи № 33/29
за заявою Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський Автонавантажувач"
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Абданк" звернулось до Господарського суду Львівської області в межах справи № 33/29 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський Автонавантажувач" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський Автонавантажувач" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.05.2014 № 4, предметом якого є продаж пресу PKZZ 1250, інвентарний номер 19584, за ціною 313 600,00 грн, про застосування наслідків недійсності правочину та про зобов`язання повернути  зазначене майно.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.07.2019 у справі                      № 33/29 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Абданк" прийнято до розгляду у межах справи № 33/29 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП "Львівський автонавантажувач"; залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" до участі у справі.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Абданк" задоволено; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 07.05.2014 № 4,  зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ТВП "Львівський автонавантажувач" прес PKZZ 1250, інвентарний номер 19584;  здійснено розподіл судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" задоволено, ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 у справі № 33/29 скасовано, прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Абданк" відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13.04.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Абданк" задоволено частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 у справі                       № 33/29 скасовано, справу в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Абданк" про визнання недійсним договору купівлі-продажу №4 від 07.05.2014 передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.11.2021 прийнято до розгляду справу № 33/29 в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Абданк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП "Львівський Автонавантажувач" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 07.05.2014 №4 та застосування наслідків недійсності правочину; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.09.2022 у справі               № 33/29 позов задоволено повністю; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 07.05.2014 № 4, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Боляка І. В. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" в особі директора Карпенко А. А., предметом якого є продаж пресу PKZZ 1250, інвентарний номер 19584,за ціною 313 600,00 грн; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" прес PKZZ 1250, інвентарний номер 19584; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Абданк" 5 763,00 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" на користь ТзОВ "Юридична компанія "Абданк" 5 763,00 грн  відшкодування витрат на оплату судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 (повний текст складено 20.02.2023) у справі № 33/29 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА", рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2022 у справі № 33/29 залишено без змін.

09.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 та на рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2022 у справі № 33/29.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                          № 33/29 визначено колегію суддів у складі: Банасько О. О. (головуючий),   Картере В. І., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга підписується особою, яка подає касаційну скаргу, або її представником.

Судом встановлено, що касаційна скарга підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" (ідентифікаційний код - 25239771), водночас зазначений підпис скріплений печаткою Публічного акціонерного товариства "Мурованська автобаза" (ідентифікаційний код - 05393961).

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зобов`язати скаржника надати письмові пояснення з приводу завірення підпису директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" печаткою іншого підприємства.

Крім того, статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Верховний Суд зазначає, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

За умови, що позовну вимогу заявлено про визнання правочину недійсним без застосування наслідків такої недійсності, судовий збір сплачується як з немайнового спору. За позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину судовий збір сплачується залежно від вартості майна (суми коштів), стосовно якого (якої) заявлено вимогу. У випадку об`єднання відповідних вимог судовий збір підлягає сплаті з вимог як немайнового, так і майнового характеру (така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі                                 № 916/368/18).

Судом встановлено, що розглянута за правилам загального позовного провадження заява про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності правочину містить одночасно майнову та немайнову вимоги.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 905/1818/19 зроблено висновок, що за розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами Кодексу України з процедур банкрутства, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункти 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 вказаного Закону у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як встановлено з судових рішень у справі, предметом спірного правочину є майно, яке витребовується за ціною 313 600,00 грн.

Оскільки зазначена заява подана до суду першої інстанції у 2019 році, відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня  встановлений у розмірі 1 921,00 грн.

Отже, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 та на рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2022 у справі № 33/29 скаржнику належало сплатити судовий збір у розмірі 13 250,00 грн ((1 921,00 грн + 313 600,00 грн * 1,5 %) * 200%).

Натомість, скаржником доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі до касаційної скарги не надано, однак надано докази сплати судового збору у розмірі 7 684,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною другою статті 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, суд зазначає, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 та на рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2022 у справі № 33/29 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги шляхом надання:
- доказів доплати судового збору у розмірі 5 566,00 грн.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення або неповне (неналежне) усунення зазначених недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292, 304, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Виробниче об`єднання "ЛЗА" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 та на рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2022 у справі № 33/29 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

3. Попередити скаржника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою                   статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме у разі невиконання вимог ухвали, у строк встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                      О. О. Банасько